User:Ялова Наталя Олексіївна/sandbox

Request review at WP:AFC
Тарас Шевченко «Другий Кобзар» Нездійсненна мрія Тараса Шевченка

http://www.knigkovaspadshina.org.ua/kobzar

«Другий Кобзар»- невидана поетична збірка творів Тараса Шевченка. Завершено її було 8березня 1847 року у Седневі на Чернігівщині передмовою («предісловієм») - зверненням до братії української возлюбленої. «Другий Кобзар» мав з’явитися в Києві при підтримці Миколи Костомарова, куди поет вирушив із Седнева на початку квітня 1847 року. Але не доїхав, бо був заарештований 5квітня на переправі через Дніпро. Конфісковані рукописи вивчали найпильніші «читачі» Російської Імперії - керуючий третього відділу власної його імператорської величності канцелярії Леонтій Дубельт та шеф жандармів і головний начальник Алєксєй Орлов. Після завершення слідства поета й художника Шевченка було віддано в солдати із особистою забороною царя писати й малювати, а конфісковані зошити заховали на шість десятиліть в архіві департаменту поліції, де вони пролежали, опечатані сургучевими печатками, до 1907 року. Робилися спроби відтворення Шевченківського задуму, але лише із трьох творів(передмова, «Лілея», «Русалка», «Осика»), а збірка «Три літа» друкувалася переважно не в авторській композиції (крім факсимільного видання 1966 року), а за хронологією написання творів. Дане видання «Другого Кобзаря»- це перша спроба відтворення авторського задуму, що виник у Тараса Шевченка у 1847 році, але не міг бути здійсненим через арешт та його жорстокі наслідки. Факсимільне відтворення двох зошитів із автографами-це перше репродукція рукописів, що розкривають глибини поетичного мислення в первісному, але вже завершеному вигляді. Відомо, що поема «Осика» зазнала двох пізніших переробок у 1847 і 1858 роках і стала «Відьмою», але саме перший варіант мав увійти до не додрукованого «Другого Кобзаря». Точного переліку творів, які мали увійти до «Другого Кобзаря» Т.Г.Шевченка не залишив, але до нього могли бути включеними ще не друковані на той час поезії, зокрема поезія «Осика», балади «Русалка» й «Лілея» та, очевидно, і ряд творів із скомпонованої вже на той час збірки «Три літа». У ній автор виділив поезії, які могли пройти цензуру: «Чигирине, Чигирине…», «Заворожи мені, волхве…», «У неділю не гуляла…», «Чого мені тяжко, чого мені нудно…», «Не завидуй багатому…», «Не женися на багатій…», «Сова», «Дівичії ночі», «Наймичка», «Маленькій Мар’яні», «Сліпий», «Минають дні, минають ночі…», «Три літа», «Давидові псалми», «Єретик». Можливо, що Т.Шевченко не подавав би на розгляд цензури «Розриту могилу», «Сон», «Кавказ», «І мертвим, і живим, і ненародженим…», «Великий льох», «Холодний Яр», «Як умру, то поховайте…»,але вони були завершені і дуже ретельно переписані, що свідчить про їхню готовність до друку. Під час арешту в Т.Шевченка разом із різними паперами відібрали і два зошити -один великий із збіркою «Три літа», а другий(подвійний)-із поемою «Осика» та баладами «Лілея» і «Русалка». Там же було записано і текст передмови до «Другого «Кобзаря». «Другий Кобзар» є одним з кількох спільних проектів Видавничого Дому «Андрій» та інституту літератури імені Т.Г.Шевченка НАН України в рамках заходів з підготовки до 200-ї річниці від дня народження Т.Г.Шевченка.

Автор проекту, післямови, приміток та упорядник текстів Сергій Гальченко. Науковий редактор видання академік НАН України Микола Жулинський.