User:Adrian.Paval

Teleportarea Cuantica

In 1931, un american sub numele de Charles Fort a incercat sa descrie dispartia si aparitia intamplatoare a unor diferite anomalii. El considera ca aceste fenomene subite erau conectate intre ele si prin urmare a ajuns la concluzia ca ar fi vorba despre un proces de “teleportare”.

La momentul la care a fost facuta publica teoria, in scopul de a explica fenomenele paranormale, stiinta acelor timpuri nu a facut posibila verificarea veridicitatii acestei afirmatii.

Odata cu progresul tehnologic, am ajuns sa ne intalnim tot mai des cu expresii de genul “dematerializare”, “deleportare dimensionala” si “gauri de vierme”.

Cu toate ca aceste teorii presupun realizarea unor noi forme de transport, complet diferite de cele actuale, principiile de baza asupra carora au fost formulate sunt valide din punct de vedere stiintific. Faptul ca tehnologia actuala nu ne permite sa construim un mecanism capabil sa realizeze aceste efecte, nu inseamna ca ele nu pot fi obtinute.

Conform legilor fizicii cuantice, toate aceste procedee de modificare a pozitiei materiei in spatiu sunt perfect posbile, unele dintre ele fiind chiar demonstrate stiintific.

Prima incercare de a teleporta materie intre doua sisteme cuantice a fost realizata in 1993 de catre un cercetator IBM sub numele de Charles Bennet. Acesta a reusit sa confirme teoria conform careia teleportarea cuantica este posibila, doar ca rezultatul presupunea distrugerea materialului replicant. Fizicianul a reusit sa citeasca structura unui foton, sa o transmita printr-un cablu coaxial si sa recreeze fotonul original. Rezultatul consta in obtinerea unui fonton duplicat si distrugerea fotonului original.

La baza intregului experiment sta existenta unui fenomen numit “entanglement” (in traducere libera insemnand “interdependenta”, “conexiune”, “sincronizare”). Acesta presupune ca, actionand asupra unei particule care se afla in stare de “entaglement”, efectele vor fi vizibile si pe particula cu care se afla in sincronizare. Prin urmare, distanta dintre cele doua particule nu este luata in considerare.

Intr-un experiment facut de Caltech, au fost folositi trei fotoni (A, B si C) in care ultimii doi se aflau in stare de sincron. Din fotonul A a fost extrasa informatia, care apoi a fost transmisa catre fotonul B, iar deoarece acesta se afla in stare de sincron cu C, informatia din A a fost replicata de catre C. In urma acestui proces, fotonul A se altereaza si dispare.

Urmatorul pas in aceasta directie a fost facut in 2004, intre un cercetator de la Institutul National De Standarde Tehnologice (NIST) din Boulder, Colorado si Universitatea Insbruck din Austria, cand s-a reusit sa se transmita starea cuantica a unui atom catre un alt atom, transportand astfel materie solida intre doi atomi.

Cel mai important progres a fost realizat in 2006 la institutul Niels Bohr din Copenhaga, unde s-a reusit teleportarea informatiei dintr-o unda laser intr-un nor de atomi. In concluzie, s-a reusit teleportarea informatiei dintre doua obiecte diferite (materie si lumina), unde lumina este purtatoarea informatiei iar atomii reprezinta mediul de stocare.

Toate aceste experimente au fost vazute ca progrese importante in scopul realizarii teleportarii cuantice si mai ales avand ca scop practic si imediat, realizarea unui computer cuantic. Un astfel de computer va folosi biti cuantici (qbits) care vor transmite si procesa informatia folosind procesul de sincronizare (entanglement). Optzeci (80) de biti cuantici vor contine 151 de trilioane de gigabytes de putere de procesare, fiind astfel de 2.3 trilioane de ori mai rapid decat arhitectura moderna pe 64-biti.

Un simplu experiment stiintific care lamureste intregul proces de teleportare cuantica, poate fi facut pornind de la premise ca, incercam sa transportam continutul Cutiei A din Laboratorul A in Cutia B din Laboratorul B. In mod normal, intre cele doua laboratoare nu exista nici un mijloc de comunicare, iar singura conditie necesara si suficienta este aceea ca amble laboratoare trebuie sa se afle in stare de sincron (entanglement).

Prin urmare, cele doua particule folosite in experiment trebuie sa se fi aflat in mod initial in acelasi sistem sau una din ele sa fi fost mutata in celalalt laborator folosind mijloace conventionale de transport. In concluzie, teleportarea cuantica nu se poate realiza intre doua medii care nu sunt in stare de sincron.

Avand in vedere ca teleportarea cuantica presupune distrugerea obiectului initial, aceasta ridica diverse dileme de natura etica. Distrugand obiectul sau persoana initiala si recreind alta cu exact aceleasi caracteristici si insusiri fizice, esenta sau sufletul de la subiectul original mai sunt pastrate? Individul sau obiectul nou creat reprezinta doar o copie fidela a originalului sau poate fi luat drept original din toate punctele de vedere? Din moment ce scopul stiintei nu este acela de a stabili standarde morale si nici de a raspunde intrebarilor de natura filosofica, ea va continua sa progreseze in scopul perfectionarii acestei noi si revolutionare metode de transport. La momentul actual nu exista o lege care sa restrictioneze cercetarile in acest domeniu si nici o restrictie morala cu privire la rezultatul obtinut. Singurele dileme politice si etice care sunt dezbatute sunt cu privire la clonarea celulelor vii, cu referire specifica la clonarea umana. Pe masura ce noi progrese vor fi semnalate in acest domeniu, este inevitabil ca noi probleme si semne de intrebare sa fie ridicate asupra stabilirii legalitatii cat si a scopurilor practice in care va fi folosita teleportarea cuantica.