User:Amirbinenfeld/sandbox

= האדמו"ר האחרון מראדומסק = האדמו"ר האחרון מראדומסק הוא פרויקט אומנותי מתמשך של האמן והמעצב הישראלי יוסי למל המתעסק בהיסטוריה של יוסף אשר זליג גרפינקל, סבו של למל, כחבר בחסידות ראדומסק שכמעט והושמדה כליל. הפרויקט הוא אחד מסדרת פרויקטים ביוגרפיים בנושא הוריו של למל ומצטרף לפרויקטים "שישה מספרים" שעסק בחוויותיו של אביו, ברנרד דב למל, במהלך השואה ולפרויקט "הלב שלי" שעסק באימו, בתיה למל.

הפרויקט מורכב מצילומים רבים כשכל אחד מהצילומים הוא פוטומונטאז' של תמונות רבות שחובר כדי לייצר סצינה אחת. הצילומים מתארים פעילויות שונות מתוך חיי הקהילה של חסידות ראדומסק כמו תפילות בבית הכנסת וביערות באנדין בפולין, סעודת טיש ועליה לקבר האדמו"ר.

עבודת המחקר
יוסף אשר זליג גרפינקל, סבו של למל, נולד בעיר שידלוב. הוא היה רב חרדי מחסידות ראדומסק, והיה מקורב לאדמו״ר. בגיל 30 עזב את עיר הולדתו ונדד לבנדין בעקבות האדמו״ר מראדומסק. האדמו״ר הראשון של חסידות ראדומסק חי במאה ה־19, שמו היה שלמה הכהן רבינוביץ׳. הוא הקים את השושלת החסידית השלישית בגודלה בפולין, שבשיאה מנתה כ־50 אלף חסידים שלמדו ב־36 ישיבות ברחבי המדינה. החסידות נעלמה, האדמו״ר נרצח בשואה, כמו גם עשרות אלפים מחסידיו. שרידים בודדים ממשפחתו של האדמו״ר הצליחו להימלט; בשנות ה־60 ניסו להחיות את החסידות, אך ללא הצלחה – האדמו״ר החדש שמונה נהרג כשנה לאחר מכן בתאונת דרכים. במהל המחקר גילה למל כי נותרו מסביב לעולם במדינות השונות רק כ-120 חסידי ראדומסק

במהלך המחקר, הגיע למל למסקנה שהוא עצמו בעצם אחד השרידים האחרונים של חסידות ראדומסק והחליט לקחת על עצמו את תפקיד אדמו"ר החסידות.

לצורך הפרויקט, ערך יוסי למל מחקר מקיף באורך שנתיים בנושא חסידות ראדומסק ותפקיד סבו בפרט. הוא למד פולנית ויידיש וערך היכרות עם ספרי החסידות השונים. למל גם חקר את מנהגי החסידות, את המושגים הייחודים להם, הלבוש וההתרבות. כמו כן, הוא טס לפולין וחקר את המיקומים החשובים לקהילה ומה שנותר מהם: בית הכנסת בשידלוב שבו נהג סבו להתפלל, קברו של אדמו"ר הקהילה ויערות באנדין הצמודים.

בסוף המחקר, לבש על עצמו את תפקיד האדמו"ר והחל בתהליך היצירה

תהליך היצירה
במהלך היצירה לבש למל את בגדי האדמו"ר, ביים סצינות שונות ובעצם שיחזר את החסידות שאבדה. בכל סצינה בחר למל פעילות מחיי החסידות, לבש את בגדי החסידות וצולם מספר פעמים מבלי להזיז את המצלמה. לאחר מכן, התמונה נערכה בפוטושופ במטרה לייצר סצינה אחת קוהרנטית אך סוריליאסטית בה למל משחק את כל הדמויות. הפרויקט הוא פרויקט מתמשך ונכון להיום העבודה על הפרויקט עדיין נמשכת. לצורך הצילום השתמש למל באיסיסטנטים Michal Korta, Yisrael Cohen וגם צילם חלק מהתמונות בעצמו.

בין הפעילויות השונות שצילם למל ניתן לראות:

 * עליה לקבר האדמו"ר
 * חיפוש שרידי החסידות ומשפחתו של למל בבית ההקברות
 * תפילת שבת בבית הכנסת בשידלו
 * סעודת טיש
 * התבודדות ביערות ראדומסק
 * תפילה בבית כנסת ששוכן מתחת לאדמה בבאנדין
 * לימוד תורה משותף בבני ברק

לאחר הצילומים הוצגה התערוכה התערוכה ב - jan Koniarek Gallery in Trnava, Synagogue Towers - Center of Contemporary Art - בית כנסת ישן בסלובקיה שמשמש היום להצגה של אומנות עכשווית

תגובות
בעקבות הפרויקט נכנס למל כחבר מלא לחסידות והשתתף בהילולות ובאירועי הקהילה השונים שאורגנו על ידי שרידי הקהילה.

כמו כן, הוזמן למל לפגישה עם ראש עיריית ראדומסק במטרה להעניק לו מטבע שעיצב לבנק ישראל עם דמויותיהם של אדם וחווה. ראש העיר הזמין את למל מכיוון שחשב שהוא אכן נכדו של האדמו"ר של חסידות ראדומס"ק. אירוע שגרם לעיתונות החרדית להתייחס עם למל בתור הרב יוסי למל.

גם העיתונות הפולנית התייחסה אל למל בטעות בתור נכדו של האדמו"ר מראדומסק בעקבות הפרויקט.