User:Bbbrnd/sandbox

= Piiblikriitika =

Piiblikriitika (“biblical criticism”) on kriitilise analüüsi kasutamine piibli mõistmiseks ja selgitamiseks. See mõiste viitab piiblitekstide selge tähenduse ja nende ajaloolise täpsuse hindamise protsessile, kus piiblit kui ajaloolist dokumenti käsitletakse akadeemiliselt. Sõna “kriitika” viitab püüdlustele kasutada teaduslikke (ajaloolisi ja kirjanduslikke) kriteeriume ja inimlikku mõistust, et mõista ja selgitada võimalikult objektiivselt piiblikirjutajate kavandatud tähendust.

Definitsioon
Daniel J. Harrington defineerib piiblikriitikat kui "püüdlust kasutada teaduslikke kriteeriume (ajaloolisi ja kirjanduslikke) ja inimmõistust, et mõista ja selgitada võimalikult objektiivselt piiblikirjutajate kavandatud tähendust” . Algset piiblikriitikat on enamasti määratlenud selle ajaloolised mured. Kriitikud keskendusid nii teksti taga olevatele ajaloolistele sündmustele kui ka tekstide endi kujunemise ajaloole . Piiblikriitikat on tehtud nii palju kui ajalugu, mitte teoloogiat, et seda nimetatakse mõnikord lihtsalt piiblikriitika asemel "ajaloolis-kriitiliseks meetodiks" või ajaloolis-piiblikriitikaks (mõnikord ka kõrgemaks kriitikaks). Piiblikriitikud kasutasid samu teaduslikke meetodeid ja ajalookäsitlusi nagu nende ilmalikud kolleegid ning rõhutasid mõistust ja objektiivsust.  Neutraalsust peeti määravaks nõudeks . Piiblikriitikat tuntakse ka kui “kõrgemat kriitikat” (vastandina “madalamale” tekstikriitikale).

Ajalugu
Kui tänapäevased piiblikriitika versioonid põhinevad reformatsioon ist ja renessansiaja piiblitõlgendusest, siis varaseim seisukoht selle kohta pärineb filosoof Baruch Spionza lt, tema teosest Tractatus Theologicu-Politicus. Ameerika piiblikriitika rajajaks võib pidada Benjamin Wisner Bacon it.

Euroopa lääne valgustusajastul hakkasid filosoofid ja teoloogid, nagu Thomas Hobbes, Benedict Spinoza ja Richard Simon kahtluse alla seadma kauaaegset juudi-kristlikku traditsiooni, kus Mooses oli Piibli viie esimese raamatu autor, mida tuntakse Pentateuh ina. Spinoza kirjutas, et Mooses ei saanud kirjutada eessõna viiendale raamatule 5. Moosese raamatus, kuna ta ei ületanud kunagi Jordani jõge Tõotatud Maale. Ta tõi esile veel probleeme, näiteks kuidas Mooses endast kolmandas isikus rääkis. Spinoza sõnul viitasid sellised detailid, jutustamisviis ja kogu kontekst selgelt selleni, et neid raamatuid ei ole kirjutanud mitte Mooses, vaid keegi teine.

Tekstikriitika
Tekstikriitika püüab teksti ja sellega seotud käsikirju uurida, eesmärgiga teha kindlaks algtekst. See on käsitletava teabe poolest üks suuremaid piiblikriitika valdkondi. Tekstikriitika peamisteks probleemideks on esiteks usaldusväärsete tõendite valimine, millele tugineda ja teiseks katse kõrvaldada vigu.

Allikakriitika
Allikakriitika on piiblitekstide aluseks olevate algallikate otsimine. Vana Testamendi uurimises keskendub allikakriitika üldiselt ühe teksti allikate tuvastamisele.

Vormikriitika
Vormikriitika jagab piibli lühikesteks üksusteks, mida seejärel liigitatakse žanri järgi (näiteks hümn, kirjad, seadused, kohtuarhiivid...).

Redigeerimine
Redigeerimine on mitme (sageli sarnase) allika muutmine üheks dokumendiks. See on tuletatud nii allika- kui vormikriitika kombinitsioonist.

Kirjanduskriitika
See keskendub tekstis sisanduvatele kirjandusžanritele, et leia tõendeid piiblit moodustavate eri tüüpi kirjutiste koostamise kuupäeva, autorsuse ja algse funktsiooni kohta.