User:Dana.grijac

ISTORIA BICICLETEI Interesanta poveste a bicicletei incepe acum aproape doua sute de ani, cand un baron german s-a gandit sa inventeze un mod mai simplu de a se deplasa. Asa a aparut “masina mergatoare pe doua roti”, apoi velocipedul si mai tarziu bicicleta, atat de utila si placuta. Utila mai ales pentru faptul ca, in unele tari ca Japonia si China, din cauza aglomeratiei si densitatii populatiei, este aproape imposibil sa circuli cu masina. Citind in continuare o scurta istorie a bicicletei, veti afla cum s-a ajuns de la modelele de lemn, fara pedale, spite, lant, aparatoare sau alte accesorii, la bicicletele de curse performante si la cele de tip Mountain Bike, cu care “galopeaza” tinerii in ziua de azi.

1817 - Von Drais, un baron neamt, inventa prima bicicleta, sau prima “masina mergatoare”, pentru a se deplasa mai repede pe aleile gradinii regale. Bicicleta avea doua roti egale, cu ghidon la cea din fata, si era construita toata din lemn. Dar, oare, fara pedale, lant si frane, cum se mergea pe ea? Foarte simplu: te suiai, te impingeai cu picioarele in pamant, si-ti faceai vant, exact ca la trotinetele din zilele noastre. Doar ca bicicleta mergea cativa metri, dupa care impinsul cu picioarele trebuia repetat. Acest model - numit si “drezina”, sau “cal de placere” - nu a avut prea mare succes, deoarece, din cauza ca era din lemn si ii zdruncina foarte tare pe cei ce incercau, nu se putea merge cu ea decat pe un drum foarte drept, fara denivelari. Si va dati seama ca acum aproape 200 de ani aceste drumuri nu prea existau, decat in gradinile palatelor sau in unele parcuri.

1865 - Apare velocipedul (“picior iute” in traducere din limba latina), stramosul bicicletei. Facut tot din lemn, mai tarziu rotile fiind si din fier, acest model a venit cu ceva nou: pedale fixate direct pe roata din fata, care era putin mai mare decat cea din spate. Nici aceasta inventie pe doua roti nu a incantat lumea, deoarece era la fel de incomoda ca si bicicleta baronului. Iar mersul pe un drum de tara sau pe unul pietruit era atat de neplacut, incat bicicletei de lemn cu pedale i s-a spus “zdruncinatorul de oase”!

1870 - 1890 - Bicicleta din lemn este inlocuita de cea construita in totalitate din metal, rotile fiind prevazute cu cauciucuri foarte tari. Avand pedalele fixate tot pe roata din fata, fara lant intre roti, noua inventie arata foarte ciudat: roata din fata, pe care era fixata si saua, era mult mai inalta in comparatie cu cea din spate. Si a devenit tot mai mare, pe masura ce constructorii si-au dat seama de un lucru foarte clar: cu cat era roata mai mare, cu atat se parcurgea o distanta mai lunga la fiecare pedalare. Aceasta masinarie a fost si prima care a purtat oficial numele de bicicleta. Modelul a fost o atractie intre anii 1880 - 1890, desi costa foarte mult - echivalentul salariului mediu al unui muncitor pe sase luni. Si nu numai ca era foarte scumpa, dar era si foarte periculoasa!

Toata greutatea fiind in partea din fata, la orice oprire brusca sau la lovirea rotii de o piatra, bicicleta se rasturna in fata. Iar cel ce mergea pe ea cadea de pe roata inalta exact in cap! De aceea, pentru mai multa siguranta, a fost inventata tricicleta cu roti inalte in spate, special construita pentru femei. Cu ea se plimbau insa si doctorii, preotii, sau oamenii mai bogati, deoarece le dadea un aer de superioritate si eleganta.

Mai tarziu, pentru a elimina riscul “caderii in cap”, s-a inventat un nou model si mai interesant: bicicleta cu roata inalta in spate. Ambele modele nu au rezistat insa prea mult, deoarece in scurt timp s-a trecut din nou la cele doua roti egale, aparand in plus pedalele legate prin lant si pneuri in loc de cauciucuri. Proaspata inovatie, ce facea mersul mult mai confortabil, a fost adusa in 1887 de un medic veterinar irlandez, pe numele sau John Boyd Dunlop. Tot el a inventat doi ani mai tarziu pneurile pentru automobile, iar in 1890 a infiintat una dintre cele mai mari companii producatoare de pneuri din lume: DUNLOP. Revenind la bicicleta cu pneuri (pneul este format din cauciuc si camera, exact ca la bicicletele de azi), vorbim despre unul dintre modelele care a fost foarte apreciat la vremea lui. Astfel, femeile au trecut incet - incet de la fusta si corset la o imbracaminte mult mai lejera, pentru a putea merge mai comod cu bicicleta.

Tot in aceasta perioada s-a format “Liga americana a oamenilor pe roti”, care exista si azi sub numele de “Liga Biciclistilor Americani”.

Trecand in secolul douazeci, bicicleta nu a mai suferit mari schimbari fata de modelele dinainte. Au aparut, rand pe rand, suspensiile, mai intai la roata din fata, apoi la cea din spate. Apoi, in 1910, pe masura ce crestea cererea pentru bicicletele pentru curse, suspensiile s-au perfectionat, iar metalul greu din care era facut cadrul si tuburile a fost inlocuit de alte metale mult mai usoare. Mai mult, Iver Johnson, un constructor din statul american Massachusetts, a facut o bicicleta speciala pentru un ciclist celebru in acea vreme - englezul Major Taylor - sudand cele trei bare ale cadrului in forma de triunghi, pentru o mai mare rezistenta la traseele de concurs foarte denivelate. In plus, la comanda ciclistului, coarnele ghidonului au fost indoite, modelul acesta fiind, de fapt, prima semicursiera inventata.

Anul 1916 a fost unul revolutionar in istoria bicicletei, fiind anul infiintarii companiei Arnold & Schwinn, devenita din 1960 Schwinn Bicycle Company, una dintre cele mai mari companii producatoare de biciclete, precum si unul dintre sponsorii echipelor de curse cicliste.

In 1929 apare bicicleta Lindy, cu aripi la roti, numele ei venind de la americanul Charles Lindberg, primul om care a traversat cu avionul Oceanul Atlantic, in mai 1927. In 1933, Schwinn introduce camere speciale la pneuri, asemanatoare cu cele de la motociclete, bicicletele fiind accesibile aproape tuturor copiilor din America. Acum incep sa apara bicicletele special facute pentru copii de compania Sears, “Soimul negru” fiind un model care pana in 1950 a fost prezent pe piata bicicletelor pentru cei mici. Tot compania Sears, in 1966, a deschis “epoca spatiului” in industria bicicletelor, mai ales cele pentru copii, modelele fiind tot mai aerodinamice, facute din metale foarte usoare (crom si aluminiu), vopsite in culorile rosu stralucitor - pentru baieti si albastru - pentru fete.

Intre anii 1960 si 1970 apar si se dezvolta bicicletele cu mai multe viteze, construite de compania Schwinn. Tot aceasta firma este printre primii creatori ai celebrului model pentru copii BMX, mai tarziu inlocuit de mult mai performanta bicicleta Mountain Bike.