User:Gramsci trajectories/sandbox

Latinoamerička teologija oslobođenja svoje korijene proteže do u 30-te godine dvadesetog stoljeća. To je bilo vrijeme snažne urbanizacije i industrijalizacije Južne Amerike. Usporedo sa materijalnim promjenama mijenjao se i duh vremena: liberalizam, sekularizam, komunizam i pluralizam širili su se kontinentom. Katolička crkva nije se u svemu tome baš najbolje snalazila – njeno kolonijalno i post-kolonijalno naslijeđe još uvijek je snažno utjecalo na njenu fizionomiju. Kršćanstvo je ušlo u krizu. Kao odgovor na krizu klasičnog kolonijalnog kršćanstva pojavili su se prvi zameci socijalnog kršćanstva, pokreta kojeg su sačinjavale raznovrsne političke stranke demokršćanskog predznaka te Katolička akcija.

Šezdesetih godina razvojni model Latinske Amerike temeljen na industrijalizaciji i hvatanju koraka sa Europom i SAD ušao je u krizu. Nekako u to vrijeme izbila je i Kubanska revolucija, 1959. godine. Crkva je također bila u previranjima, što je svoj odraz našlo u najvažnijem kršćanskom skupu 20-tog stoljeća: Drugom Vatikanskom koncilu. Njegov inicijator, papa Ivan XXIII sanjao je o 'crkvi siromašnih'. U to doba počinju jačati i karizmatski pokreti, kako katolički tako i protestantski.