User:Greta sta/sandbox

Judith Butler
Judith butler (gimė 1956m. vasario 24d.) – amerikietė, kontinentinės filosofijos atstovė bei lyčių teoretikė, kurios darbai įtaką padarė  politikos filosofijai,  etikai,  feminizmo ir  homoseksualizmo srityse bei literatūros teorijoje. Nuo 1993 metų ji dėstė Kalifornijos universitete – Berklyje. Dabar ji – Maxine Elliot profesorė Retorikos ir lyginamosios literatūros departamente bei Kritinės teorijos programos direktorė. Akademiškai Butler – geriausiai žinoma dėl savo knygų „Lyčių problema: feminizmas ir tapatybės sugriovimas“ ir „Bodies That Matter: On the Discursive Limits of "Sex", kurios iššaukia idėjas apie  lytį ir atrandama jos teorija apie  lyčių atlikimą. Jos darbai – dažnai vykdomi kino studijų kursuose pabrėžiant lyčių studijas ir performatyvimą. Ji taip pat yra puikiai žinoma dėl savo sunkiai suprantamos prozos. Ši teorija dabar – svarbiausia feminizmo ir homoseksualizmo pažinime. Butler taip pat aktyviai remiama lesbiečių ir gėjų teisių judėjimo ir ja remiamasi daugelyje šiuolaiknių politinių klausimų. Ji – didelė Izraelio politikos kritikė ir pasiekta  Izaelio – Palestinos konflikte, prabrėžiant, jog  Izraelis neturėtų reikšti visų  žydų nuomonės.

Ankstyvasis gyvenimas ir išsilavinimas
Bulter – gimusi Klyvlande, Ohajio valstijoje,  vengrų ir  rusų – žydų kilmės šeimoje. Didžioji jos senelės šeimos dalis iš motinos pusės žuvo Holokauste. Būdama mažamete ir paaugle ji lankė tuo pat metu Hebrajišką mokyklą ir specialias  žydų etikos pamokas, kur ji gavo “pirmąjį išbandymą filosofijoje”. Butler 2010 metais duotame “Haaretz” interviu pareiškė, kad ji pradėjo lankyti žydų filosofijos paskaitas nuo 14 metų bei tai, kad jose buvo sukurtos bausmės Hebrajiškos mokyklos  rabino dėl to, nes ji buvo “per daug kalbanti pamokose”. Butler taip pat pareiškė, kad ji buvo sujaudinta nuo minties apie tai, ką ji galės mokintis. Ir kai jos buvo paklausta ką ji norėtų mokintis per šiuos užsiėmimus, ji atsakė trimis tuo metu aktualiais klausimais: ,,Kodėl Spinoza buvo ekskomunikuotas iš sinagogos? Ar vokiečių idealizmas galėjo padaryti įtaką nacizmui? Ir kaip suprasti egzistencinę teologiją, įskaitant Matin Buber darbą? Butler lankė Beningtono koledžą ( Bennington College), o vėliau Jeilio universitetą (Yale University), kur ji studijavo filosofiją ir 1978 metais gavo bakalauro diploma, o 1984 metais gavo filosofijos daktaro laipsnį. Prieš 1993metus, kai ji pradėjo dirbti Kalifornijos universitete, Berklyje, ji dėstė Wesleyan University, Džordžo Vašingtono universitete ir  Džono Hopkinso universitete. Papildant, ji prisijungė prie Anglų ir lyginamosios literatūros departamento Kolumbijos universitete Butler gyvena Beklyje, Kalifornijos valstijoje su savo partnere, politikos mokslininke Wendy Brown ir jų sūnumi Isaac.

Lyčių problema: feminizmas ir tapatybės sugriovimas (1990)
Pagrindinis puslapis - lyčių problema ,,Lyčių problema” pirmą kartą publiuota 1990 metais, parduodant daugiau nei 100 tūkst. kopijų tarptautiniu mastu ir skirtingomis kalbomis. Ji turi aliuzijų į panašaus pavadinimo John Waters filmą, išlestą 1974 metais,  ,,Moterų problema”. Knygoje kritiškai aptariami Simone de Beauvoir, Julia Kristeva,  Sigmund Freud,  Jacques Lancan,  Luce Irigaray,  Monique Witting,  Jaques Derrida ir labiausiai  Michel Foucault darbai. Knyga taip pat paplito ir už akademinių ribų, ji net įkvėpė intelektualinį posakį “Juditiškas!” Knygos “Lyčių problema” Butler argumentų esmė – darnumas tarp lytiškumo, lyties ir seksualumo – tariamas. Tai – kultūriškai sukonstruota laiko. Šie stilizuoti kūno veiksmai, savo kartojime, sukuria esminės, ontologinės “esminės” lyties išvaizdą. Tai – esmė, kurią Butler naudoja teorizuodama lytį kartu su lytiškumu bei seksualumo kaip performatyvą. Lyties, lytiškumo ir seksualumo pasirodymas autorei nėra laisvas pasirinkimas. Iš Foucault “Drausmė ir bausmė” Butler pasiskolino terminą “reguliuojami diskurai”. Jie taip pat vadinami “supratimo struktūra” ar “drausminiais rėžimais”, dėl to, nes lytiškumas, lytis ir seksualumas – socialiai leidžiami pasirodyti kaip susiję ir natūralūs. Raguliuojami diskursai apima drausmines technikas, dėl jų subjektai priverstinai parodo specifinius stilizuotus veiksmus, išlaikydami tuose subjektuose “esminės” lyties, seksualumo ir lytiškumo diskursą, kurį jie patys pateikia išvaizdą.