User:Hatif214/פידל קסטרו ומוצרי חלב

במהלך חייו, פידל קסטרו הוקסם ממוצרי חלב עד כדי אובססיה. בשל כך, הוא ניסה לפתח את תעשיית החלב הקובנית, שנכשלה בטווח הארוך. אף נאמר כי חלב הוא "חלק בלתי נפרד מהתרבות הקובנית, ממש כמו סיגרי קוהיבה ".

גלידה
קסטרו היה ידוע באכילת כמויות גדולות של גלידה, ולפי גבריאל גרסיה מרקס, פעם אכל בין 18 ל-28 כדורים ממנה לאחר ארוחה. במהלך האמברגו האמריקני המתמשך נגד קובה, שלח קסטרו את השגריר שלו לקנדה כדי לרכוש ולשלוח לו 28 מיכלי גלידה מהאוורד ג'ונסון, שהייתה רשת המסעדות הגדולה ביותר בארצות הברית באותה תקופה.

ב-1961 ניסתה סוכנות הביון המרכזית לנצל את אהבתו של קסטרו לגלידה כנגדו. כל יום באותה תקופה, קסטרו הזמין מילקשייק שוקולד מדלפק הצהריים של מלון הוואנה ליברה. ריצ'רד ביסל ג'וניור, סגן מנהל ה-CIA לתוכניות, הציע לסם ג'יאנקנה ולסנטו טראפיקנטה הבן - ראשי משפחות הפשע של שיקגו וטמפה, סכום של כ-150,000 דולר על מנת להתנקש בקסטרו. הם נתנו כדור המכיל את רעלן הבוטולינום למלצר, במטרה שיכניס אותו למילקשייק השוקולד של קסטרו, אבל הגלולה קפאה בצידו של פנים המקפיא של המלון ונשברה. זה היה אחד מבין 600 ניסיונות התנקשות כושלים בקסטרו על ידי ה-CIA.

בשנת 1966, נבנתה עבור פידל קסטרו גלידריה גדולה בהוואנה בשם קופליה.

גבינה
אחד מיני הפרויקטים הרבים של פידל קסטרו בנושא חלב, היה הניסיון ליצור גבינת קממבר טובה יותר מזו של צרפת. כשהאיכר הצרפתי אנדרה וויסין ביקר בקובה ב-1964, קסטרו נתן לו לטעום קממבר תוצרת קובה. וויסין אמר שהגבינה "לא נוראה", ולבסוף הודה שהיא "דומה" לגבינה הצרפתית, אך סירב לומר שהיא טובה מזו של צרפת. דבריו הרגיזו את קסטרו, אבל וויסין הרגיע אותו כשאמר לו שגבינה צרפתית וסיגרים קובניים מגובים שניהם במאות שנות ניסיון, ושכמו הסיגרים הקובניים, הגבינה הצרפתית הייתה הטובה ביותר בקטגוריה שלה.

בקר
לאחר התנסויות בתעשיית הגלידה והגבינות של קובה, החל פידל קסטרו לעבוד על יצירת תעשיית חלב. בקובה היו בעבר רק בקר קריולו וזבו, שני גזעים הבולטים בעמידותם למזג האוויר הקובני החם, אך אינם מתאימים לייצור חלב בקנה מידה גדול. קסטרו ניסה להתגבר על בעיה זו על ידי הזמנת כמה אלפי שוורים ופרות מגזע הולשטיין מקנדה, אותם ניסה לשמור בחיים במתקנים ממוזגים. כמעט שליש מהבקר של הולשטיין שנקנה, מת במהלך השבועות הראשונים, והשימוש במתקנים מבוקרי אקלים עבור כל תעשיית החלב של קובה הסתמן כבלתי אפשרי. כתוצאה מכך, קסטרו החל להכליא את ההולשטיין עם גזעים מקומיים, על מנת לייצר בקר היברידי שיוכל להפיק חלב תוך כדי התמודדות עם מזג האוויר הטרופי הקשה של קובה. קסטרו כינה את הכלאיים הללו כ"הולסטינים טרופיים".

לאורך שנות ה-70 וה-80, אלפי ראשי בקר מתו מתת תזונה ותנאי חיים ירודים, ומספרם ירד בהתמדה. עם זאת, לקסטרו היה ניצחון בולט אחד; בשנת 1972 נולדה הפרה אוברה בלנקה. היא הייתה פורייה מאוד, והצליחה לייצר 113 ליטר חלב ביום אחד בשנת 1982, בנוסף ל- 24,268.9 ליטר במחזור הנקה בודד באותה שנה. קסטרו אהב את אוברה בלנקה, ודאג שיטפלו בה היטב. הייתה לה אורווה ממוזגת עם מוזיקה ואבטחה. קסטרו אפילו הביא נכבדים זרים לבקר את הפרה. אוברה בלנקה הייתה סמל לגאווה לאומית, והעיתון של המפלגה הקומוניסטית Granma פרסם עדכונים יומיים על בריאותה ותפוקת החלב שלה.

מותה של אוברה בלנקה הגיע לחדשות הלאומיות בקובה. גרנמה הפיץ הספד בן עמוד שלם, ואוברה בלנקה קיבלה כבוד צבאי, שיר הספד ופסל שנבנה לכבודה. בשנת 2002, מדענים קובניים ניסו לשבט את אוברה בלנקה באמצעות דגימות גנטיות שנלקחו מהתקופה שהייתה בחיים.

בשנת 1987, ביקש קסטרו שוב מצוות מדענים להנדס גנטית בקר, הפעם בתקווה ליצור פרות בגודל כלב, שיחיו בבתיהם של אנשים ויפיקו מספיק חלב לכל משפחה. הרעיון הזה מעולם לא יצא לפועל.