User:Igor.Curarari

'''Simfonia nr. 10 L. van Beethoven'''

Simfonia nr. 10 în Es-Dur este o lucrare ipotetică, terminată în 1988 de către Barry Cooper din schițele parțiale a primei părți compuse de Ludwig van Beethoven. Schițele erau destinate pentru aceeași simfonie,care ar fi trebuit să apară după a Noua, iar faptul că Beethoven intenționa să compună o altă simfonie era ceva evident. Partitura scrisă de Cooper a fost interpretată pentru prima dată la un concert organizat de Societatea Filarmonicii Regale din Londra în 1988, căreia însuși Beethoven le-a dedicat noua simfonie în 1827. Partitura a fost publicată de Universal Edition din Viena, iar în 2013 a apărut o ediție nouă.

După terminarea Simfoniei nr. 9 în 1824, Beethoven a depus toată energia pentru a compune ultimul său cvartete de coarde, cu toate că unele referințe contemporane demonstrează lucrul asupra unei alte simfonii (ex. în scrisoarea sa din 18 martie 1827); după cum se spune, Beethoven a cântat niște fragmente din prima parte prietenului său Karl Holz, a cărui descriere despre ce a auzit se potrivește cu schițele găsite de Cooper. Cooper a afirmat că a găsit aproximativ 250 de măsuri ale schițelor pentru prima parte, pe care le-a ordonat ca să cristalizeze forma acesteia, ca să fie mai aproape de stilul componistic al lui Beethoven. Mișcarea adaptată de Cooper constă dintr-un Andante în Es-Dur, care include un fragment median Allegro în c-moll. Pe lângă prima parte, a mai găsit schițe pentru un Scherzo și pentru mișcările de final, dar el a considerat că acestea nu sunt destul de ample pentru a fi integrate într-o versiune care poate fi interpretată.

Sunt puține referințe despre această lucrare în scrisorile de corespondență ale lui Beethoven. (El a planificat inițial ca Simfonia a 9-a să aibă doar părți instrumentale, ”Oda Bucuriei” să fie o cantată separată, și Simfonia a 10-a să se încheie cu o lucrare vocală diferită. ) Mai devreme, în 1814-15, Beethoven a început, de asemenea, schițele pentru al 6-lea Concert pentru pian în D-Dur, Hess 15. (Spre deosebire de simfonia fragmentată, prima mișcare a acestui concert a fost scrisă parțial într-o partitură completă, prelucrată de către Nicholas Cook, mai apoi interpretată și înregistrată.)

Reconstruirea primei mișcări a Simfoniei a 10-a de către Cooper au fost lansate în 1988 sub bagheta lui Wyn Morris și a lui Walter Weller. De asemenea, imprimarea lui Wyn Morris din 1988 a fost înregistrată pe un disc care include muzică și prelegere rostită, ”Istoria Simfoniei a 10-a de Beethoven”, de Barry Cooper.

O istorie imaginară despre descoperirea Simfoniei a 10-a a lui Beethoven a fost descrisă de către Sue Latham în novela sa ”Simfonia casei bântuite”. Simfonia nr. 10 joacă un mare rol de intrigă în ”Beethoven`s Last Night”, un album al Orchestrei Trans-Siberian. NPR a rulat o poveste despre descoperirea Simfoniei nr. 10 de Ziua Păcălelilor în 2012.

În filmul ”The Dr. Denker Story”, episodul ”Wagon Train”, Doctorul Denker, rol jucat de Theodore Bikel, conduce o ”orchestră” de copii în care face referință la Simfonia nr. 10 de Beethoven. Simfonia nr. 1 de Johannes Brahms se raportă câteodată ca Simfonia nr. 10 de Beethoven, după remarca făcută de Hans von Bülow.