User:Ilnur.hairullin/sandbox

Libauudis (ka võltsuudis, pila-uudis; ing.k fake news) on kollase ajakirjanduse ja propaganda vorm, milles levitatakse  väära infot eesmärgiga lugejaskonda eksitada, tekitada kahju ettevõtele, isikule, organisatsioonile, (riigi)asutustele teenides sellega tulu ja/või täites poliitilisi eesmärke.

Definitsioon
Libauudis on neologism, ehk uudiskeelend, mis tähistab üldjuhul väära infot sisaldavat uudist. Sellist tüüpi uudised levivad trükimeedia, televisiooni, raadio, veebi ning sotsiaalmeedia kanalite kaudu. Selliste uudiste eripäraks on see, et uudised ei põhine kontrollitud ja kinnitust saanud faktidel.

USA uudissaate CBS 60 Minutes produtsent Michael Radutzky defineerib  libauudist kui teadet, milles olevat väära infot on võimalik ümber lükata, see jõuab suurele osale elanikkonnast ning see kogub rahvastiku seas populaarsust. Radutzky sõnul ei ole libauudiseks need teated, mida on selliseks tembeldanud poliitikud, kellele isiklikult ei meeldi üks või teine väljaandja. Uudissaate 60 Minutes  produtsendi Guy Campani sõnul tuleb silmas pidada libauudise eesmärki. Mõningatel juhtudel on tegu pila-uudisega, mille eesmärgiks on vaid lugeja meelt lahutada.

Võltsuudise äratuntavaks tunnusjooneks on pealkiri, mis on tihtipeale sensatsiooniline kahemõtteline või sootuks väär. Sellise pealdise eesmärgiks on meelitada ligi  lugejaid, tagada suurt jagamiste hulka sotsiaalmeedias ning seeläbi suurt külastajate arvu veebilehel. Seetõttu on libauudised sarnased klikisöödast pealkirjadega sisutühjade artiklitega, mis luuakse kasutajate ligimeelitamise ja nendele reklaami näitamise eesmärgil. Paroodiast ning satiirist erinevad libauudisest selle poolest, et viimases levitatakse valet infot publikus valede arusaamade tekitamiseks olukorrast.

Sensatsioonilise pealkirja ja väära infoga artikkel meelitab ligi rohkem uudishimulike külastajaid kui traditsiooniline meedia väljaande artikkel. Kerge ligipääs e-turunduse kanalitele, üha suurenev poliitiline lõhestumine ühiskonnas ning sotsiaalmeedia kanalite populaarsus on libauudiste levikule aidanud tugevalt kaasa ning pakuvad tihedat konkurentsi legitiivisetest allikatest tulnud uudistele. Veebiväljaande Buzzfeed analüüsist selgub, et TOP 20 2016. aasta USA presidendivalimiste kohta käivat libauudist kogusid sotsiaalmeedias rohkem tähelepanu kui samapalju uudisartikleid mainekatelt ja kontrollitud väljaannetelt.

Claire Wardle portaalist First Draft News eristab 7 tüüpi libauudiseid: Sürakuusa Ülikooli professor Jeff Hemsly sõnul, kelle uurimisvaldkonnaks on sotsiaalmeedia, kasutab USA president Donald Trump terminit "libauudis" artiklite kohta, mis ei näita teda heas valguses või mis talle lihtsalt ei meeldi. Seetõttu on ajalehe Washington Post kolumnist Margaret Sullivan hoiatanud oma kolleege-ajakirjanike, et mõiste "libauudis" on oma tegeliku tähenduse juba kaotanud.
 * Satiir või paroodia: mille eesmärgiks on lugeja meele lahutamine
 * Klikisööt: milles pealkiri, alapealkirjad või illustreerivad fotod ei ole seotud artikli sisuga.
 * Eksitava sisuga uudis: ebatäpset või eksitavat infot kasutatakse millegi või kellegi ühes või teises valguses kuvamiseks.
 * Väära infoga teade: kus tõene info on valesse konteksti pandud ning seetõttu on tegu väära infoga.
 * Jäljendus: kus libauudiste portaal või libauudis püüab elutruult jäljendada maineka meedia väljaande kodulehte ja/või selle artikleid.
 * Muudetud sisuga uudis: kus tõene tekst, tsitaat, video-või pildimaterjal on muudetud valeinfo levitamiseks.
 * Fabritseeritud uudis: milles esitatud info on suures osas välja mõeldud, eesmärgiga lugejat eksitada ja/või tekitada kahju

2017.aasta augustis lõpetas Facebook termini libauudis (fake news) kasutamise asendades selle sõnaga väär uudis (false news). Väljaande Slate ajakirjaniku Will Oremuse sõnul on põhjuseks see, et termini fake news võtsid omaks Donald Trumpi pooldajad ning kasutavad seda tähistamaks peavoolumeediat ja väljaandjaid, mis kuvavad presidenti ja nende maailmavaateid halvas valguses.

Libauudised sotsiaalmeedias
1938.aasta 30. oktoobril jõudis raadio CBS eetrisse H.G Wells’i romaani „Maailmade sõda“ põhjal valminud raadiolavastus, mida esitleti kui lühikesi uudisnuppe. Kuigi lavastuse eel teavitati kuulajaid, et tegu on  fiktsiooniga, tekitas see USA elanikkonna seas paanika, tekitades asutustes meelerahutusi. Kõige ekstreemsem näide raadiolavastuse ajendil tekinud intsidendist leidis aset külas nimega Grover Mill, mille elanikud ründasid kohaliku veetünni, tundes selles ära tulnukat. See juhtum on eredaks näiteks sellest, kuivõrd on inimühiskond sõltuvuses raadios, trükis ja teistes meediakanalite vahendusel edastatavast infost. Libauudise võib leida isegi sellest juhtumist, kuna teadupoolest  paanikasse sattunud inimeste arv ajati meedia  poolt suuremaks kui see tegelikult oli.

1990.aastate keskel Nicolas Negropointe ennustas, et tulevikumaailmas  muutub uudised tänu tehnoloogiale üha personaalsemaks. Oma 1996. aastal ilmunud raamatus "Being Digital" kirjutab ta, et tänu infotehnoloogia võidukäigule muutub uudiste tarbimine personaalsemaks ning ajalehed kohanduvad vastavalt lugeja eelistustele. Mis omal ajal tundus ilusa unistusena on  muutunud  tänapäeval on ühiskonnas probleemiks. Peavoolumeedia on tekitanud nn filtri mulli (ing.k filter bubble), kus meedia levitab sotsiaalmeedias jagab ainult seda osa teatest, mis publikule tõenäoliselt korda läheb. Seeläbi tekivad libauudised, kus levitatakse ainult poolikut infot ning libauudised levivad eriti aktiivselt sotsiaalmeedia ajastul.

21.sajandil suurenes libauudise mõju mitmekordselt tänu sotsiaalmeedia laialdasele levikule. 62% USA elanikkonnast saavad oma uudised teada sotsiaalmeedia kanalite vahendusel ning sotsiaalmeedias levivad libauudised on paljude ekspertide sõnul mõjutanu 2016. aasta USA presidendi valimisi. Võltsuudised, said rohkem jagamisi Facebook’is kui artiklid legitiivsetest allikatest. Analüütikute sõnul on põhjuseks see, et libauudised annavad lugejatele seda infot, mida nad näha tahavad ning on tihtipeale köitvamad kui legitiivsed uudised. Nii Facebook kui Twitter võimaldab häälestada üsna täpselt sihtrühma, mis lubab libauudiste levitajatel lasta kanalil näidata libauudist ainult selle kasutaja uudisvoos, kes tõenäoliselt tahab sellist uudist tarbida.

Pew Researchi uuringust selgus 2016. aasta detsembris aset leidnud, et 64% küsitletud USA täiskasvanutest elanikest uskusid, et välja mõeldud uudised on tekitanud suurt segadust elanikkonna seas põhifaktide kohta, 24% vastas, et see tekitas mingisugust segadust ning 11% vastanutest teatas, et need ei tekitanud arusaamatusi. 23% küsitletust tunnistasid, et nad on isiklikult jaganud teadlikult või tahtmatult levitanud libauudiseid. Stanfordi ülikooli uurijarühm selgitas välja, et ainult 8% võltsuudiste lugejatest mäletasid või uskusid, seda mida lugesid, samas samadele lugejatele tulid meelde uudised ning uskusid seal öeldut uudistesse, mida nad polnud kunagi lugenud on uuringu autorite poolt loodud. Võrudluseks üle 50% osalejatest mäletasid ning uskusid tõeväärsetes artiklites loetut.

Northwesterni ülikooli korraldatud uuringust selgub, et 30% kogu libauudiste suunamisest tuleneb Facebookist (võrdluseks vaid 8% veebiliiklusest tuleb Facebookist legitiivsetele uudisportaalideele). Uuringu tegijad tuli järeldusele et libauudiste lugejad ei ela vaid oma mullis, paljud neist tarbivad lisaks võltsuudistele ka legitiivsete uudisallikatest tulnud teateid. Võltsuudiste lugejaskonna arv moodustab vaid 10% legitiivsete uudiste lugejate arvust ning libauudiste lugejad veedavad ligikaudu sama palju aega lugedes kui ka harilike uudiste tarbijad.

2017. aastal teatas ülemaailmse veebi looja Tim Bernes Lee, et libauudised on üks kolmest viimasel ajal levivast interneti pahedest, millele peab lahendust leidma kui internet peaks ka edaspidi inimkonna teenistuses püsima. Kaks teist nähtust, mis Lee sõnul interneti ohustavad on veebi kaustamine elanikkonna jäl kodanike jälgimine veebi kaudu riigiorganite poolt ning kübersõda.

Libauudise tuvastamine
Rahvusvaheline Raamatukoguühingute ja -institutsioonide Liit (IFLA) avaldas graafiku, milles on välja toodud võltuudise tuvastamiseks vajalikud näpunäited. 2015.aastal alustas tegutsemist Rahvusvaheline fakti kontrolli võrgustik, eesmärgiga kontrollida veebis ringlevate uudistes esitatud väiteid. IFCN õpetab faktide kontrollimist ning on väljastanud oma põhimõtete koodeksi. Alates 2017. aastast IFCN sertifitseerib kontrollitud ja tõeste faktidega uudiseid levitavaid väljaandeid.
 * 1) Hinda allikat mis on selle eesmärgid ning missioon
 * 2) Loe pealkirjast edasi mõistmaks kogu uudist
 * 3) Kontrolli autoreid, kas nad tegelikult olemas ning kas nad on usaldusväärsed
 * 4) Kontrolli artikli allikaid, tagamaks, et see on õigesti tsiteeritud.
 * 5) Kontrolli uudise avalikustamise kuupäeva, kas tegu on ajakohase ning kaasajastatud uudisega
 * 6) Kontrolli, ega tegu pole naljaga, ehk on tegu pila-uudisega
 * 7) Vaata uudist külma pilguga, ega sinu hinnangut ei mõjuta sinu eelarvamused
 * 8) Küsi mõnelt kolmandalt osapoolelt abi uudise tõesuse hindamisel