User:JosephLoegering/sandbox

The rest of the usages of Baal in the Tanakh

Exodus 22:7 אם־לא ימצא הגנב ונקרב בעל־הבית אל־האלהים אם־לא שלח ידו במלאכת רעהו׃

Exodus 22:10 שבעת יהוה תהיה בין שניהם אם־לא שלח ידו במלאכת רעהו ולקח בעליו ולא ישלם׃

Exodus 22:11 ואם־גנב יגנב מעמו ישלם לבעליו׃

Exodus 22:13 וכי־ישאל איש מעם רעהו ונשבר או־מת בעליו אין־עמו שלם ישלם׃

Exodus 22:14 אם־בעליו עמו לא ישלם אם־שכיר הוא בא בשכרו׃ ס

Exodus 24:14 ואל־הזקנים אמר שבו־לנו בזה עד אשר־נשוב אליכם והנה אהרן וחור עםכם מי־בעל דברים יגש אלהם׃

Exodus 34:24 כי־אוריש גוים מפניך והרחבתי את־גבולך ולא־יחמד איש את־ארצך בעלתך לראות את־פני יהוה אלהיך שלש פעמים בשנה׃

Leviticus 21:4 לא יטמא בעל בעמיו להחלו׃

Numbers 21:28 כי־אש יצאה מחשבון להבה מקרית סיחן אכלה ער מואב בעלי במות ארןן׃

Numbers 22:41 ויהי בבקר ויקח בלק את־בלעם ויעלהו במות בעל וירא משם קצה העם׃

Numbers 25:3 ויצמד ישראל לבעל פעור ויחר־אף יהוה בישראל׃

Numbers 25:5 ויאמר משה אל־שפטי ישראל הרגו איש אנשיו הנצמדים לבעל פעור׃

Numbers 32:38 ואת־נבו ואת־בעל מעון מוסבת שם ואת־שבמה ויקראו בשמת את־שמות הערים אשר בנו׃

Numbers 33:7 ויסעו מאתם וישב על־פי החירת אשר על־פני בעל צפון ויחנו לפני מגדל׃

Numbers 33:46 ויסעו מדיבן גד ויחנו בעלמן דבלתימה׃

Deuteronomy 4:3 עיניכם הראת את אשר־עשה יהוה בבעל פעור כי כל־האיש אשר הלך אחרי בעל־פעור השמידו יהוה אלהיך מקרבך׃

Deuteronomy 9:9 בעלתי ההרה לקחת לוחת האבנים לוחת הברית אשר־כרת יהוה עםכם ואשב בהר ארבעים יום וארבעים לילה לחם לא אכלתי ומים לא שתיתי׃

Deuteronomy 15:2 וזה דבר השמטה שמוט כל־בעל משה ידו אשר ישה ברעהו לא־יגש את־רעהו ואת־אחיו כי־קרא שמטה ליהוה׃

Deuteronomy 21:3 והיה העיר הקרבה אל־החלל ולקחו זקני העיר ההוא עגלת בקר אשר לא־עבד בה אשר לא־משכה בעל׃

Deuteronomy 21:13 והסירה את־שמלת שביה מעליה וישבה בביתך ובכתה את־אביה ואת־אמה ירח ימים ואחר כן תבוא אליה ובעלתה והיתה לך לאשה׃

Deuteronomy 22:22 כי־ימצא איש שכב עם־אשה בעלת־בעל ומתו גם־שניהם האיש השכב עם־האשה והאשה ובערת הרע מישראל׃ ס

Deuteronomy 24:1 כי־יקח איש אשה ובעלה והיה אם־לא תמצא־חן בעיניו כי־מצא בה ערות דבר וכתב לה ספר כריתת ונתן בידה ושלחה מביתו׃

Deuteronomy 24:4 לא־יוכל בעלה הראשון אשר־שלחה לשוב לקחתה להיות לו לאשה אחרי אשר הטמאה כי־תועבה הוא לפני יהוה ולא תחטיא את־הארץ אשר יהוה אלהיך נתן לך נחלה׃ ס

Joshua 4:18 ויהי כ= בעלות ק= כעלות הכהנים נשאי ארון ברית־יהוה מתוך הירדן נתקו כפות רגלי הכהנים אל החרבה וישבו מי־הירדן למקוםם וילכו כתמול־שלשום על־כל־גדותיו׃

Joshua 11:17 מן־ההר החלק העולה שעיר ועד־בעל גד בבקעת הלבנון תחת הר־חרמון ואת כל־מלכיהם לכד ויכם וימיתם׃

Joshua 12:7 ואלה מלכי הארץ אשר הכה יהושע ובני ישראל בעבר הירדן ימה מבעל גד בבקעת הלבנון ועד־ההר החלק העלה שעירה ויתנה יהושע לשבטי ישראל ירשה כמחלקתם׃

Joshua 13:5 והארץ הגבלי וכל־הלבנון מזרח השמש מבעל גד תחת הר־חרמון עד לבוא חמת׃

Joshua 13:17 חשבון וכל־עריה אשר במישר דיבון ובמות בעל ובית בעל מעון׃

Joshua 15:9 ותאר הגבול מראש ההר אל־מעין מי נפתוח ויצא אל־ערי הר־עפרון ותאר הגבול בעלה היא קרית יערים׃

Joshua 15:10 ונסב הגבול מבעלה ימה אל־הר שעיר ועבר אל־כתף הר־יערים מצפונה היא כסלון וירד בית־שמש ועבר תמנה׃

Joshua 15:11 ויצא הגבול אל־כתף עקרון צפונה ותאר הגבול שכרונה ועבר הר־הבעלה ויצא יבנאל והיו תצאות הגבול ימה׃

Joshua 15:24 זיף וטלם ובעלות׃

Joshua 15:29 בעלה ועיים ועצם׃

Joshua 15:60 קרית־בעל היא קרית יערים והרבה ערים שתים וחצריהן׃ ס

Joshua 18:14 ותאר הגבול ונסב לפאת־ים נגבה מן־ההר אשר על־פני בית־חרון נגבה כ= והיה ק= והיו תצאתיו אל־קרית־בעל היא קרית יערים עיר בני יהודה זאת פאת־ים׃

Joshua 19:8 וכל־החצרים אשר סביבות הערים האלה עד־בעלת באר ראמת נגב זאת נחלת מטה בני־שמעון למשפחתם׃

Joshua 19:44 ואלתקה וגבתון ובעלת׃

Joshua 22:27 כי עד הוא בינינו וביניכם ובין דרותינו אחרינו לעבד את־עבדת יהוה לפניו בעלותינו ובזבחינו ובשלמינו ולא־יאמרו בניכם מחר לבנינו אין־לכם חלק ביהוה׃

Joshua 24:11 ותעברו את־הירדן ותבאו אל־יריחו וילחמו בכם בעלי־יריחו האמרי והפרזי והכנעני והחתי והגרגשי החוי והיבוסי ואתן אותם בידכם׃

Judges 2:11 ויעשו בני־ישראל את־הרע בעיני יהוה ויעבדו את־הבעלים׃

Judges 2:13 ויעזבו את־יהוה ויעבדו לבעל ולעשתרות׃

Judges 3:3 חמשת סרני פלשתים וכל־הכנעני והצידני והחוי ישב הר הלבנון מהר בעל חרמון עד לבוא חמת׃

Judges 3:7 ויעשו בני־ישראל את־הרע בעיני יהוה וישכחו את־יהוה אלהיהם ויעבדו את־הבעלים ואת־האשרות׃

Judges 3:20 ואהוד בא אליו והוא־ישב בעלית המקרה אשר־לו לבדו ויאמר אהוד דבר־אלהים לי אליך ויקם מעל הכסא׃

Judges 6:25 ויהי בלילה ההוא ויאמר לו יהוה קח את־פר־השור אשר לאביך ופר השני שבע שנים והרסת את־מזבח הבעל אשר לאביך ואת־האשרה אשר־עליו תכרת׃

Judges 6:28 וישכימו אנשי העיר בבקר והנה נתץ מזבח הבעל והאשרה אשר־עליו כרתה ואת הפר השני העלה על־המזבח הבנוי׃

Judges 6:30 ויאמרו אנשי העיר אל־יואש הוצא את־בנך וימת כי נתץ את־מזבח הבעל וכי כרת האשרה אשר־עליו׃

Judges 6:31 ויאמר יואש לכל אשר־עמדו עליו האתם תריבון לבעל אם־אתם תושיעון אותו אשר יריב לו יומת עד־הבקר אם־אלהים הוא ירב לו כי נתץ את־מזבחו׃

Judges 6:32 ויקרא־לו ביום־ההוא ירבעל לאמר ירב בו הבעל כי נתץ את־מזבחו׃ ף

Judges 7:1 וישכם ירבעל הוא גדעון וכל־העם אשר אתו ויחנו על־עין חרד ומחנה מדין היה־לו מצפון מגבעת המורה בעמק׃

Judges 8:29 וילך ירבעל בן־יואש וישב בביתו׃

Judges 8:33 ויהי כאשר מת גדעון וישובו בני ישראל ויזנו אחרי הבעלים וישימו להם בעל ברית לאלהים׃

Judges 8:35 ולא־עשו חסד עם־בית ירבעל גדעון ככל־הטובה אשר עשה עם־ישראל׃ ף

Judges 9:1 וילך אבימלך בן־ירבעל שכמה אל־אחי אמו וידבר אליהם ואל־כל־משפחת בית־אבי אמו לאמר׃

Judges 9:2 דברו־נא באזני כל־בעלי שכם מה־טוב לכם המשל בכם שבעים איש כל בני ירבעל אם־משל בכם איש אחד וזכרתם כי־עצםכם ובשרכם אני׃

Judges 9:3 וידברו אחי־אמו עליו באזני כל־בעלי שכם את כל־הדברים האלה ויט לבם אחרי אבימלך כי אמרו אחינו הוא׃

Judges 9:4 ויתנו־לו שבעים כסף מבית בעל ברית וישכר בהם אבימלך אנשים ריקים ופחזים וילכו אחריו׃

Judges 9:5 ויבא בית־אביו עפרתה ויהרג את־אחיו בני־ירבעל שבעים איש על־אבן אחת ויותר יותם בן־ירבעל הקטן כי נחבא׃ ס

Judges 9:6 ויאספו כל־בעלי שכם וכל־בית מלוא וילכו וימליכו את־אבימלך למלך עם־אלון מצב אשר בשכם׃

Judges 9:7 ויגדו ליותם וילך ויעמד בראש הר־גרזים וישא קולו ויקרא ויאמר להם שמעו אלי בעלי שכם וישמע אליכם אלהים׃

Judges 9:16 ועתה אם־באמת ובתמים עשיתם ותמליכו את־אבימלך ואם־טובה עשיתם עם־ירבעל ועם־ביתו ואם־כגמול ידיו עשיתם לו׃

Judges 9:18 ואתם קמתם על־בית אבי היום ותהרגו את־בניו שבעים איש על־אבן אחת ותמליכו את־אבימלך בן־אמתו על־בעלי שכם כי אחיכם הוא׃

Judges 9:19 ואם־באמת ובתמים עשיתם עם־ירבעל ועם־ביתו היום הזה שמחו באבימלך וישמח גם־הוא בכם׃

Judges 9:20 ואם־אין תצא אש מאבימלך ותאכל את־בעלי שכם ואת־בית מלוא ותצא אש מבעלי שכם ומבית מלוא ותאכל את־אבימלך׃

Judges 9:23 וישלח אלהים רוח רעה בין אבימלך ובין בעלי שכם ויבגדו בעלי־שכם באבימלך׃

Judges 9:24 לבוא חמס שבעים בני־ירבעל ודםם לשום על־אבימלך אחיהם אשר הרג אותם ועל בעלי שכם אשר־חזקו את־ידיו להרג את־אחיו׃

Judges 9:25 וישימו לו בעלי שכם מארבים על ראשי ההרים ויגזלו את כל־אשר־יעבר עליהם בדרך ויגד לאבימלך׃ ף

Judges 9:26 ויבא געל בן־עבד ואחיו ויעברו בשכם ויבטחו־בו בעלי שכם׃

Judges 9:28 ויאמר געל בן־עבד מי־אבימלך ומי־שכם כי נעבדנו הלא בן־ירבעל וזבל פקידו עבדו את־אנשי חמור אבי שכם ומדוע נעבדנו אנחנו׃

Judges 9:39 ויצא געל לפני בעלי שכם וילחם באבימלך׃

Judges 9:46 וישמעו כל־בעלי מגדל־שכם ויבאו אל־צריח בית אל ברית׃

Judges 9:47 ויגד לאבימלך כי התקבצו כל־בעלי מגדל־שכם׃

Judges 9:51 ומגדל־עז היה בתוך־העיר וינסו שמה כל־האנשים והנשים וכל בעלי העיר ויסגרו בעדם ויעלו על־גג המגדל׃

Judges 9:57 ואת כל־רעת אנשי שכם השיב אלהים בראשם ותבא אליהם קללת יותם בן־ירבעל׃ ף

Judges 10:6 ויספו בני ישראל לעשות הרע בעיני יהוה ויעבדו את־הבעלים ואת־העשתרות ואת־אלהי ארם ואת־אלהי צידון ואת אלהי מואב ואת אלהי בני־עמון ואת אלהי פלשתים ויעזבו את־יהוה ולא עבדוהו׃

Judges 10:10 ויזעקו בני ישראל אל־יהוה לאמר חטאנו לך וכי עזבנו את־אלהינו ונעבד את־הבעלים׃ ף

Judges 11:13 ויאמר מלך בני־עמון אל־מלאכי יפתח כי־לקח ישראל את־ארצי בעלותו ממצרים מארנון ועד־היבק ועד־הירדן ועתה השיבה אתהן בשלום׃

Judges 11:16 כי בעלותם ממצרים וילך ישראל במדבר עד־ים־סוף ויבא קדשה׃

Judges 13:20 ויהי בעלות הלהב מעל המזבח השמימה ויעל מלאך־יהוה בלהב המזבח ומנוח ואשתו ראים ויפלו על־פניהם ארצה׃

Judges 19:22 המה מיטיבים את־לבם והנה אנשי העיר אנשי בני־בליעל נסבו את־הבית מתדפקים על־הדלת ויאמרו אל־האיש בעל הבית הזקן לאמר הוצא את־האיש אשר־בא אל־ביתך ונדענו׃

Judges 19:23 ויצא אליהם האיש בעל הבית ויאמר אלהם אל־אחי אל־תרעו נא אחרי אשר־בא האיש הזה אל־ביתי אל־תעשו את־הנבלה הזאת׃

Judges 19:25 ולא־אבו האנשים לשמע לו ויחזק האיש בפילגשו ויצא אליהם החוץ וידעו אותה ויתעללו־בה כל־הלילה עד־הבקר וישלחוה כ= בעלות ק= כעלות השחר׃

Judges 20:5 ויקמו עלי בעלי הגבעה ויסבו עלי את־הבית לילה אותי דמו להרג ואת־פילגשי ענו ותמת׃

Judges 20:33 וכל איש ישראל קמו ממקומו ויערכו בבעל תמר וארב ישראל מגיח ממקמו ממערה־גבע׃

1 Samuel 2:19 ומעיל קטן תעשה־לו אמו והעלתה לו מימים ימימה בעלותה את־אישה לזבח את־זבח הימים׃

1 Samuel 7:4 ויסירו בני ישראל את־הבעלים ואת־העשתרת ויעבדו את־יהוה לבדו׃ ף

1 Samuel 12:10 ויזעקו אל־יהוה כ= ויאמר ק= ויאמרו חטאנו כי עזבנו את־יהוה ונעבד את־הבעלים ואת־העשתרות ועתה הצילנו מיד איבינו ונעבדך׃

1 Samuel 12:11 וישלח יהוה את־ירבעל ואת־בדן ואת־יפתח ואת־שמואל ויצל אתכם מיד איביכם מסביב ותשבו בטח׃

1 Samuel 15:2 כה אמר יהוה צבאות פקדתי את אשר־עשה עמלק לישראל אשר־שם לו בדרך בעלתו ממצרים׃

1 Samuel 15:6 ויאמר שאול אל־הקיני לכו סרו* רדו מתוך עמלקי פן־אספך עמו ואתה עשיתה חסד עם־כל־בני ישראל בעלותם ממצרים ויסר קיני מתוך עמלק׃

1 Samuel 15:22 ויאמר שמואל החפץ ליהוה בעלות וזבחים כשמע בקול יהוה הנה שמע מזבח טוב להקשיב מחלב אילים׃

1 Samuel 23:11 היסגרני בעלי קעילה בידו הירד שאול כאשר שמע עבדך יהוה אלהי ישראל הגד־נא לעבדך ס ויאמר יהוה ירד׃

1 Samuel 23:12 ויאמר דוד היסגרו בעלי קעילה אתי ואת־אנשי ביד־שאול ויאמר יהוה יסגירו׃ ס

1 Samuel 28:7 ויאמר שאול לעבדיו בקשו־לי אשת בעלת־אוב ואלכה* אליה ואדרשה־בה ויאמרו עבדיו אליו הנה אשת בעלת־אוב בעין דור׃

2 Samuel 1:6 ויאמר הנער המגיד לו נקרא נקריתי בהר הגלבע והנה שאול נשען על־חניתו והנה הרכב ובעלי הפרשים הדבקהו׃

2 Samuel 5:20 ויבא דוד בבעל־פרצים ויכם שם דוד ויאמר פרץ יהוה את־איבי לפני כפרץ מים על־כן קרא שם־המקום ההוא בעל פרצים׃

2 Samuel 6:2 ויקם וילך דוד וכל־העם אשר אתו מבעלי יהודה להעלות משם את ארון האלהים אשר־נקרא שם שם יהוה צבאות ישב הכרבים עליו׃

2 Samuel 11:26 ותשמע אשת אוריה כי־מת אוריה אישה ותספד על־בעלה׃

2 Samuel 13:23 ויהי לשנתים ימים ויהיו גזזים לאבשלום בבעל חצור אשר עם־אפרים ויקרא אבשלום לכל־בני המלך׃

2 Samuel 21:12 וילך דוד ויקח את־עצמות שאול ואת־עצמות יהונתן בנו מאת בעלי יביש גלעד אשר גנבו אתם מרחב בית־שן אשר כ= תלום ק= תלאום כ= שם ק= שמה כ= הפלשתים ק= פלשתים ביום הכות פלשתים את־שאול בגלבע׃

1 Kings 4:16 בענא בן־חושי באשר ובעלות׃ ס

1 Kings 9:18 ואת־בעלת ואת־כ= תמר ק= תדמר במדבר בארץ׃

1 Kings 11:15 ויהי בהיות דוד את־אדום בעלות יואב שר הצבא לקבר את־החללים ויך כל־זכר באדום׃

1 Kings 16:31 ויהי הנקל לכתו בחטאות ירבעם בן־נבט ויקח אשה את־איזבל בת־אתבעל מלך צידנים וילך ויעבד את־הבעל וישתחו לו׃

1 Kings 16:32 ויקם מזבח לבעל בית הבעל אשר בנה בשמרון׃

1 Kings 17:17 ויהי אחר הדברים האלה חלה בן־האשה בעלת הבית ויהי חליו חזק מאד עד אשר לא־נותרה־בו נשמה׃

1 Kings 18:18 ויאמר לא עכרתי את־ישראל כי אם־אתה ובית אביך בעזבכם את־מצות יהוה ותלך אחרי הבעלים׃

1 Kings 18:19 ועתה שלח קבץ אלי את־כל־ישראל אל־הר הכרמל ואת־נביאי הבעל ארבע מאות וחמשים ונביאי האשרה ארבע מאות אכלי שלחן איזבל׃

1 Kings 18:21 ויגש אליהו אל־כל־העם ויאמר עד־מתי אתם פסחים על־שתי הסעפים אם־יהוה האלהים לכו אחריו ואם־הבעל לכו אחריו ולא־ענו העם אתו דבר׃

1 Kings 18:22 ויאמר אליהו אל־העם אני נותרתי נביא ליהוה לבדי ונביאי הבעל ארבע־מאות וחמשים איש׃

1 Kings 18:25 ויאמר אליהו לנביאי הבעל בחרו לכם הפר האחד ועשו ראשנה כי אתם הרבים וקראו בשם אלהיכם ואש לא תשימו׃

1 Kings 18:26 ויקחו את־הפר אשר־נתן להם ויעשו ויקראו בשם־הבעל מהבקר ועד־הצהרים לאמר הבעל עננו ואין קול ואין ענה ויפסחו על־המזבח אשר עשה׃

1 Kings 18:36 ויהי בעלות המנחה ויגש אליהו הנביא ויאמר יהוה אלהי אברהם יצחק וישראל היום יודע כי־אתה אלהים בישראל ואני עבדך כ= ובדבריך ק= ובדברך עשיתי את כל־הדברים האלה׃

1 Kings 18:40 ויאמר אליהו להם תפשו את־נביאי הבעל איש אל־ימלט מהם ויתפשום ויורדם אליהו אל־נחל קישון וישחטם שם׃

1 Kings 19:18 והשארתי בישראל שבעת אלפים כל־הברכים אשר לא־כרעו לבעל וכל־הפה אשר לא־נשק לו׃

1 Kings 22:54 ויעבד את־הבעל וישתחוה לו ויכעס את־יהוה אלהי ישראל ככל אשר־עשה אביו׃

2 Kings 1:2 ויפל אחזיה בעד השבכה בעליתו אשר בשמרון ויחל וישלח מלאכים ויאמר אלהם לכו דרשו בבעל זבוב אלהי עקרון אם־אחיה מחלי זה׃ ס

2 Kings 1:3 ומלאך יהוה דבר אל־אליה התשבי קום עלה לקראת מלאכי מלך־שמרון ודבר אלהם המבלי אין־אלהים בישראל אתם הלכים לדרש בבעל זבוב אלהי עקרון׃

2 Kings 1:6 ויאמרו אליו איש עלה לקראתנו ויאמר אלינו לכו שובו אל־המלך אשר־שלח אתכם ודברתם אליו כה אמר יהוה המבלי אין־אלהים בישראל אתה שלח לדרש בבעל זבוב אלהי עקרון לכן המטה אשר־עלית שם לא־תרד ממנה כי־מות תמות׃

2 Kings 1:8 ויאמרו אליו איש בעל שער ואזור עור אזור במתניו ויאמר אליה התשבי הוא׃

2 Kings 1:16 וידבר אליו כה־אמר יהוה יען אשר־שלחת מלאכים לדרש בבעל זבוב אלהי עקרון המבלי אין־אלהים בישראל לדרש בדברו לכן המטה אשר־עלית שם לא־תרד ממנה כי־מות תמות׃

2 Kings 3:2 ויעשה הרע בעיני יהוה רק לא כאביו וכאמו ויסר את־מצבת הבעל אשר עשה אביו׃

2 Kings 4:42 ואיש בא מבעל שלשה ויבא לאיש האלהים לחם בכורים עשרים־לחם שערים וכרמל בצקלנו ויאמר תן לעם ויאכלו׃

2 Kings 10:18 ויקבץ יהוא את־כל־העם ויאמר אלהם אחאב עבד את־הבעל מעט יהוא יעבדנו הרבה׃

2 Kings 10:19 ועתה כל־נביאי הבעל כל־עבדיו וכל־כהניו קראו אלי איש אל־יפקד כי זבח גדול לי לבעל כל אשר־יפקד לא יחיה ויהוא עשה בעקבה למען האביד את־עבדי הבעל׃

2 Kings 10:20 ויאמר יהוא קדשו עצרה לבעל ויקראו׃

2 Kings 10:21 וישלח יהוא בכל־ישראל ויבאו כל־עבדי הבעל ולא־נשאר איש אשר לא־בא ויבאו בית הבעל וימלא בית־הבעל פה לפה׃

2 Kings 10:22 ויאמר לאשר על־המלתחה הוצא לבוש לכל עבדי הבעל ויצא להם המלבוש׃

2 Kings 10:23 ויבא יהוא ויהונדב בן־רכב בית הבעל ויאמר לעבדי הבעל חפשו וראו פן־יש־פה עםכם מעבדי יהוה כי אם־עבדי הבעל לבדם׃

2 Kings 10:25 ויהי ככלתו לעשות העלה ויאמר יהוא לרצים ולשלשים באו הכום איש אל־יצא ויכום לפי־חרב וישלכו הרצים והשלשים וילכו עד־עיר בית־הבעל׃

2 Kings 10:26 ויצאו את־מצבות בית־הבעל וישרפוה׃

2 Kings 10:27 ויתצו את מצבת הבעל ויתצו את־בית הבעל וישמהו כ= למחראות ק= למוצאות עד־היום׃

2 Kings 10:28 וישמד יהוא את־הבעל מישראל׃

2 Kings 11:18 ויבאו כל־עם הארץ בית־הבעל ויתצהו את־כ= מזבחתו ק= מזבחתיו ואת־צלמיו שברו היטב ואת מתן כהן הבעל הרגו לפני המזבחות וישם הכהן פקדות על־בית יהוה׃

2 Kings 17:16 ויעזבו את־כל־מצות יהוה אלהיהם ויעשו להם מסכה כ= שנים ק= שני עגלים ויעשו אשירה וישתחוו לכל־צבא השמים ויעבדו את־הבעל׃

2 Kings 21:3 וישב ויבן את־הבמות אשר אבד חזקיהו אביו ויקם מזבחת לבעל ויעש אשרה כאשר עשה אחאב מלך ישראל וישתחו לכל־צבא השמים ויעבד אתם׃

2 Kings 23:4 ויצו המלך את־חלקיהו הכהן הגדול ואת־כהני המשנה ואת־שמרי הסף להוציא מהיכל יהוה את כל־הכלים העשוים לבעל ולאשרה ולכל צבא השמים וישרפם מחוץ לירושלם בשדמות קדרון ונשא את־עפרם בית־אל׃

2 Kings 23:5 והשבית את־הכמרים אשר נתנו מלכי יהודה ויקטר בבמות בערי יהודה ומסבי ירושלם ואת־המקטרים לבעל לשמש ולירח ולמזלות ולכל צבא השמים׃

1 Chronicles 1:49 וימת שאול וימלך תחתיו בעל חןן בן־עכבור׃

1 Chronicles 1:50 וימת בעל חןן וימלך תחתיו הדד ושם עירו פעי ושם אשתו מהיטבאל בת־מטרד בת מי זהב׃

1 Chronicles 4:22 ויוקים ואנשי כזבא ויואש ושרף אשר־בעלו למואב וישבי לחם והדברים עתיקים׃

1 Chronicles 4:33 וכל־חצריהם אשר סביבות הערים האלה עד־בעל זאת מושבתם והתיחשם להם׃

1 Chronicles 5:5 מיכה בנו ראיה בנו בעל בנו׃

1 Chronicles 5:8 ובלע בן־עזז בן־שמע בן־יואל הוא יושב בערער ועד־נבו ובעל מעון׃

1 Chronicles 5:23 ובני חצי שבט מנשה ישבו בארץ מבשן עד־בעל חרמון ושניר והר־חרמון המה רבו׃

1 Chronicles 8:30 ובנו הבכור עבדון וצור וקיש ובעל ונדב׃

1 Chronicles 8:33 ונר הוליד את־קיש וקיש הוליד את־שאול ושאול הוליד את־יהונתן ואת־מלכי־שוע ואת־אבינדב ואת־אשבעל׃

1 Chronicles 8:34 ובן־יהונתן מריב בעל ומריב בעל הוליד את־מיכה׃ ס

1 Chronicles 9:36 ובנו הבכור עבדון וצור וקיש ובעל ונר ונדב׃

1 Chronicles 9:39 ונר הוליד את־קיש וקיש הוליד את־שאול ושאול הוליד את־יהונתן ואת־מלכי־שוע ואת־אבינדב ואת־אשבעל׃

1 Chronicles 9:40 ובן־יהונתן מריב בעל ומרי־בעל הוליד את־מיכה׃

1 Chronicles 12:6 אלעוזי וירימות ובעליה ושמריהו ושפטיהו כ= החריפי ק= החרופי׃

1 Chronicles 13:6 ויעל דויד וכל־ישראל בעלתה אל־קרית יערים אשר ליהודה להעלות משם את ארון האלהים יהוה יושב הכרובים אשר־נקרא שם׃

1 Chronicles 14:7 ואלישמע ובעלידע ואליפלט׃

1 Chronicles 14:11 ויעלו בבעל־פרצים ויכם שם דויד ויאמר דויד פרץ האלהים את־אויבי בידי כפרץ מים על־כן קראו שם־המקום ההוא בעל פרצים׃

1 Chronicles 27:28 ועל־הזיתים והשקמים אשר בשפלה בעל חןן הגדרי ס ועל־אצרות השמן יועש׃ ס

2 Chronicles 8:6 ואת־בעלת ואת כל־ערי המסכנות אשר היו לשלמה ואת כל־ערי הרכב ואת ערי הפרשים ואת כל־חשק שלמה אשר חשק לבנות בירושלם ובלבנון ובכל ארץ ממשלתו׃

2 Chronicles 17:3 ויהי יהוה עם־יהושפט כי הלך בדרכי דויד אביו הראשנים ולא דרש לבעלים׃

2 Chronicles 23:17 ויבאו כל־העם בית־הבעל ויתצהו ואת־מזבחתיו ואת־צלמיו שברו ואת מתן כהן הבעל הרגו לפני המזבחות׃

2 Chronicles 24:7 כי עתליהו המרשעת בניה פרצו את־בית האלהים וגם כל־קדשי בית־יהוה עשו לבעלים׃

2 Chronicles 26:7 ויעזרהו האלהים על־פלשתים ועל־כ= הערביים ק= הערבים הישבים בגור־בעל והמעונים׃

2 Chronicles 28:2 וילך בדרכי מלכי ישראל וגם מסכות עשה לבעלים׃

2 Chronicles 33:3 וישב ויבן את־הבמות אשר נתץ יחזקיהו אביו ויקם מזבחות לבעלים ויעש אשרות וישתחו לכל־צבא השמים ויעבד אתם׃

2 Chronicles 34:4 וינתצו לפניו את מזבחות הבעלים והחמנים אשר־למעלה מעליהם גדע והאשרים והפסלים והמסכות שבר והדק ויזרק על־פני הקברים הזבחים להם׃

Ezra 4:8 רחום בעל־טעם ושמשי ספרא כתבו אגרה חדה על־ירושלם לארתחששתא מלכא כנמא׃

Ezra 4:9 אדין רחום בעל־טעם ושמשי ספרא ושאר כנותהון דיניא ואפרסתכיא טרפליא אפרסיא כ= ארכוי ק= ארכויא בבליא שושנכיא כ= דהוא ק= דהיא עלמיא׃

Ezra 4:17 פתגמא שלח מלכא על־רחום בעל־טעם ושמשי ספרא ושאר כנותהון די יתבין בשמרין ושאר עבר־נהרה שלם וכעת׃ ס

Nehemiah 6:18 כי־רבים ביהודה בעלי שבועה לו כי־חתן הוא לשכניה בן־ארח ויהוחןן בנו לקח את־בת־משלם בן ברכיה׃

Esther 1:17 כי־יצא דבר־המלכה על־כל־הנשים להבזות בעליהן בעיניהן באמרם המלך אחשורוש אמר להביא את־ושתי המלכה לפניו ולא־באה׃

Esther 1:20 ונשמע פתגם המלך אשר־יעשה בכל־מלכותו כי רבה היא וכל־הנשים יתנו יקר לבעליהן למגדול ועד־קטן׃

Job 31:39 אם־כחה אכלתי בלי־כסף ונפש בעליה הפחתי׃

Psalms 12:7 אמרות יהוה אמרות טהרות כסף צרוף בעליל לארץ מזקק שבעתים׃

Psalms 73:11 ואמרו איכה ידע־אל ויש דעה בעליון׃

Psalms 77:13 והגיתי בכל־פעלך ובעלילותיך אשיחה׃

Psalms 106:28 ויצמדו לבעל פעור ויאכלו זבחי מתים׃

Proverbs 1:17 כי־חנם מזרה הרשת בעיני כל־בעל כנף׃

Proverbs 1:19 כן ארחות כל־בצע בצע את־נפש בעליו יקח׃ ף

Proverbs 3:27 אל־תמנע־טוב מבעליו בהיות לאל כ= ידיך ק= ידך לעשות׃

Proverbs 12:4 אשת־חיל עטרת בעלה וכרקב בעצמותיו מבישה׃

Proverbs 16:22 מקור חיים שכל בעליו ומוסר אולים אולת׃

Proverbs 17:8 אבן־חן השחד בעיני בעליו אל־כל־אשר יפנה ישכיל׃

Proverbs 18:9 גם מתרפה במלאכתו אח הוא לבעל משחית׃

Proverbs 22:24 אל־תתרע את־בעל אף ואת־איש חמות לא תבוא׃

Proverbs 23:2 ושמת שכין בלעך אם־בעל נפש אתה׃

Proverbs 24:8 מחשב להרע לו בעל־מזמות יקראו׃

Proverbs 27:22 אם תכתוש־את־האויל במכתש בתוך הריפות בעלי לא־תסור מעליו אולתו׃ ף

Proverbs 28:12 בעלץ צדיקים רבה תפארת ובקום רשעים יחפש אדם׃

Proverbs 29:22 איש־אף יגרה מדון ובעל חמה רב־פשע׃

Proverbs 30:19 דרך הנשר בשמים דרך נחש עלי צור דרך־אניה בלב־ים ודרך גבר בעלמה׃

Proverbs 30:23 תחת שנואה כי תבעל ושפחה כי־תירש גברתה׃ ף

Proverbs 31:11 בטח בה לב בעלה ושלל לא יחסר׃

Proverbs 31:23 נודע בשערים בעלה בשבתו עם־זקני־ארץ׃

Proverbs 31:28 קמו בניה ויאשרוה בעלה ויהללה׃

Ecclesiastes 5:10 ברבות הטובה רבו אוכליה ומה־כשרון לבעליה כי אם־כ= ראית ק= ראות עיניו׃

Ecclesiastes 5:12 יש רעה חולה ראיתי תחת השמש עשר שמור לבעליו לרעתו׃

Ecclesiastes 7:12 כי בצל החכמה בצל הכסף ויתרון דעת החכמה תחיה בעליה׃

Ecclesiastes 8:8 אין אדם שליט ברוח לכלוא את־הרוח ואין שלטון ביום המות ואין משלחת במלחמה ולא־ימלט רשע את־בעליו׃

Ecclesiastes 10:11 אם־ישך הנחש בלוא־לחש ואין יתרון לבעל הלשון׃

Ecclesiastes 10:20 גם במדעך מלך אל־תקלל ובחדרי משכבך אל־תקלל עשיר כי עוף השמים יוליך את־הקול ובעל כ= הכנפים ק= כנפים יגיד דבר׃

Ecclesiastes 12:11 דברי חכמים כדרבנות וכמשמרות נטועים בעלי אספות נתנו מרעה אחד׃

Song of Songs 8:11 כרם היה לשלמה בבעל המון נתן את־הכרם לנטרים איש יבא בפריו אלף כסף׃

Isaiah 1:3 ידע שור קנהו וחמור אבוס בעליו ישראל לא ידע עמי לא התבוןן׃

Isaiah 16:8 כי שדמות חשבון אמלל גפן שבמה בעלי גוים הלמו שרוקיה עד־יעזר נגעו תעו מדבר שלחותיה נטשו עברו ים׃

Isaiah 26:13 יהוה אלהינו בעלונו אדנים זולתך לבד־בך נזכיר שמך׃

Isaiah 41:15 הנה שמתיך למורג חרוץ חדש בעל פיפיות תדוש הרים ותדק וגבעות כמץ תשים׃

Isaiah 50:8 קרוב מצדיקי מי־יריב אתי נעמדה יחד מי־בעל משפטי יגש אלי׃

Isaiah 54:5 כי בעליך עשיך יהוה צבאות שמו וגאלך קדוש ישראל אלהי כל־הארץ יקרא׃

Isaiah 62:4 לא־יאמר לך עוד עזובה ולארצך לא־יאמר עוד שממה כי לך יקרא חפצי־בה ולארצך בעולה כי־חפץ יהוה בך וארצך תבעל׃

Isaiah 62:5 כי־יבעל בחור בתולה יבעלוך בניך ומשוש חתן על־כלה ישיש עליך אלהיך׃

Jeremiah 2:8 הכהנים לא אמרו איה יהוה ותפשי התורה לא ידעוני והרעים פשעו בי והנביאים נבאו בבעל ואחרי לא־יועלו הלכו׃

Jeremiah 2:23 איך תאמרי לא נטמאתי אחרי הבעלים לא הלכתי ראי דרךך בגיא דעי מה עשית בכרה קלה משרכת דרכיה׃

Jeremiah 3:14 שובו בנים שובבים נאם־יהוה כי אנכי בעלתי בכם ולקחתי אתכם אחד מעיר ושנים ממשפחה והבאתי אתכם ציון׃

Jeremiah 7:9 הגנב רצח ונאף והשבע לשקר וקטר לבעל והלך אחרי אלהים אחרים אשר לא־ידעתם׃

Jeremiah 9:13 וילכו אחרי שררות לבם ואחרי הבעלים אשר למדום אבותם׃ ס

Jeremiah 11:13 כי מספר עריך היו אלהיך יהודה ומספר חצות ירושלם שמתם מזבחות לבשת מזבחות לקטר לבעל׃ ס

Jeremiah 11:17 ויהוה צבאות הנוטע אותך דבר עליך רעה בגלל רעת בית־ישראל ובית יהודה אשר עשו להם להכעסני לקטר לבעל׃ ס

Jeremiah 12:16 והיה אם־למד ילמדו את־דרכי עמי להשבע בשמי חי־יהוה כאשר למדו את־עמי להשבע בבעל ונבנו בתוך עמי׃

Jeremiah 19:5 ובנו את־במות הבעל לשרף את־בניהם באש עלות לבעל אשר לא־צויתי ולא דברתי ולא עלתה על־לבי׃ ף

Jeremiah 23:13 ובנביאי שמרון ראיתי תפלה הנבאו בבעל ויתעו את־עמי את־ישראל׃ ס

Jeremiah 23:27 החשבים להשכיח את־עמי שמי בחלומתם אשר יספרו איש לרעהו כאשר שכחו אבותם את־שמי בבעל׃

Jeremiah 27:8 והיה הגוי והממלכה אשר לא־יעבדו אתו את־נבוכדנאצר מלך־בבל ואת אשר לא־יתן את־צוארו בעל מלך בבל בחרב וברעב ובדבר אפקד על־הגוי ההוא נאם־יהוה עד־תמי אתם בידו׃

Jeremiah 27:11 והגוי אשר יביא את־צוארו בעל מלך־בבל ועבדו והנחתיו על־אדמתו נאם־יהוה ועבדה וישב בה׃

Jeremiah 27:12 ואל־צדקיה מלך־יהודה דברתי ככל־הדברים האלה לאמר הביאו את־צואריכם בעל מלך־בבל ועבדו אתו ועמו וחיו׃

Jeremiah 31:32 לא כברית אשר כרתי את־אבותם ביום החזיקי בידם להוציאם מארץ מצרים אשר־המה הפרו את־בריתי ואנכי בעלתי בם נאם־יהוה׃

Jeremiah 32:29 ובאו הכשדים הנלחמים על־העיר הזאת והציתו את־העיר הזאת באש ושרפוה ואת הבתים אשר קטרו על־גגותיהם לבעל והסכו נסכים לאלהים אחרים למען הכעסני׃

Jeremiah 32:35 ויבנו את־במות הבעל אשר בגיא בן־הנם להעביר את־בניהם ואת־בנותיהם למלך אשר לא־צויתים ולא עלתה על־לבי לעשות התועבה הזאת למען כ= החטי ק= החטיא את־יהודה׃ ס

Jeremiah 35:11 ויהי בעלות נבוכדראצר מלך־בבל אל־הארץ ונאמר באו ונבוא ירושלם מפני חיל הכשדים ומפני חיל ארם ונשב בירושלם׃ ף

Jeremiah 37:13 ויהי־הוא בשער בנימן ושם בעל פקדת ושמו יראייה בן־שלמיה בן־חנניה ויתפש את־ירמיהו הנביא לאמר אל־הכשדים אתה נפל׃

Jeremiah 40:14 ויאמרו אליו הידע* תדע כי בעליס מלך בני־עמון שלח את־ישמעאל בן־נתניה להכתך נפש ולא־האמין להם גדליהו בן־אחיקם׃

Ezekiel 12:6 לעיניהם על־כתף תשא בעלטה תוציא פניך תכסה ולא תראה את־הארץ כי־מופת נתתיך לבית ישראל׃

Ezekiel 12:7 ואעש כן כאשר צויתי כלי הוצאתי ככלי גולה יוםם ובערב חתרתי־לי בקיר ביד בעלטה הוצאתי על־כתף נשאתי לעיניהם׃ ף

Ezekiel 12:12 והנשיא אשר־בתוכם אל־כתף ישא בעלטה ויצא בקיר יחתרו להוציא בו פניו יכסה יען אשר לא־יראה לעין הוא את־הארץ׃

Ezekiel 25:9 לכן הנני פתח את־כתף מואב מהערים מעריו מקצהו צבי ארץ בית הישימת בעל מעון כ= וקריתמה ק= וקריתימה׃

Ezekiel 36:17 בן־אדם בית ישראל ישבים על־אדמתם ויטמאו אותה בדרכם ובעלילותם כטמאת הנדה היתה דרכם לפני׃

Daniel 6:11 ודניאל כדי ידע די־רשים כתבא על לביתה וכוין פתיחן לה בעליתה נגד ירושלם וזמנין תלתה ביומא הוא ברך על־ברכוהי ומצלא ומודא קדם אלהה כל־קבל די־הוא עבד מן־קדמת דנה׃ ס

Daniel 8:6 ויבא עד־האיל בעל הקרנים אשר ראיתי עמד לפני האבל וירץ אליו בחמת כחו׃

Daniel 8:20 האיל אשר־ראית בעל הקרנים מלכי מדי ופרס׃

Hosea 2:10 והיא לא ידעה כי אנכי נתתי לה הדגן והתירוש והיצהר וכסף הרביתי לה וזהב עשו לבעל׃

Hosea 2:15 ופקדתי עליה את־ימי הבעלים אשר תקטיר להם ותעד נזמה וחליתה ותלך אחרי מאהביה ואתי שכחה נאם־יהוה׃ ף

Hosea 2:18 והיה ביום־ההוא נאם־יהוה תקראי אישי ולא־תקראי־לי עוד בעלי׃

Hosea 2:19 והסרתי את־שמות הבעלים מפיה ולא־יזכרו עוד בשםם׃

Hosea 9:10 כענבים במדבר מצאתי ישראל כבכורה בתאנה בראשיתה ראיתי אבותיכם המה באו בעל־פעור וינזרו לבשת ויהיו שקוצים כאהבם׃

Hosea 11:2 קראו להם כן הלכו מפניהם לבעלים יזבחו ולפסלים יקטרון׃

Hosea 13:1 כדבר אפרים רתת נשא הוא בישראל ויאשם בבעל וימת׃

Joel 1:8 אלי כבתולה חגרת־שק על־בעל נעוריה׃

Jonah 4:7 וימן האלהים תולעת בעלות השחר למחרת ותך את־הקיקיון וייבש׃

Nahum 1:2 אל קנוא ונקם יהוה נקם יהוה ובעל חמה נקם יהוה לצריו ונוטר הוא לאיביו׃

Nahum 3:4 מרב זנוני זונה טובת חן בעלת כשפים המכרת גוים בזנוניה ומשפחות בכשפיה׃

Zephaniah 1:4 ונטיתי ידי על־יהודה ועל כל־יושבי ירושלם והכרתי מן־המקום הזה את־שאר הבעל את־שם הכמרים עם־הכהנים׃

Malachi 2:11 בגדה יהודה ותועבה נעשתה בישראל ובירושלם כי חלל יהודה קדש יהוה אשר אהב ובעל בת־אל נכר׃