User:Josip Kramar

O beskućništvu

Beskućništvo je jedna od složenih društvenih pojava, koja se more rješavati u srži, ali već dugi niz godina nema strategije koja bi asocijalne ponovno socijalizirala. Na to je pitanje još uvijek teško odgovoriti bez nelagode. Teško je odgovoriti na pitanja o uzrocima, oblicima i mogućnostima djelovanja. Kada smo shvatili da možemo utjecati osobnim angažmanom, već je beskućništvo postalo vrlo rasprostranjeno, što je dovelo do potrebe za stalnim programom resocijalizacije. Stalno mijenjanje perspektive učinile su beskućništvo suvremenim fenomenom koji je stigmatiziran.Treba govoriti o mogućnostima djelovanja na beskućništvo koje sve više uzima maha i u sve mlađoj populaciji. Tako smo u mogućnosti proširiti vidno polje te uvidjeti potrebu resocijalizacijskih projekata i planova koji na žalost još uvijek izostaju.

Resocijalizacija

Otkloniti stigmatizirani pogled na problematiku beskućništva, shvativši da to nije izbor nego stanje te u tome stanju pružiti alternativu je veliki izazov za društvo, ali ujedno i jedini način prema boljemu. Aktivatizacija beskućnika da samostalno traži izlaz je jedan od prvih koraka, a da bi se uspješno provodila potreban je kontinuitet socijalnih djelatnika koji na žalost počesto izostaje u Hrvatskoj. Poučeni idejama koje postoje u europskim državama uvidjeli smo put prema rješavanju problema beskućništva, ideje poput dnevnog centra, časopisa za beskućnike, second hand shop-ovima daju rezultate preko 80 % resocijalizianih i zaposlenih beskućnika.

Kod nas je problematika sljedeća: beskućnici se smještaju u prenoćišta i prihvatilišta te tamo na trošak centra za socijalnu skrb imaju osnovno spavanje, hranu i ako su sretni svakih šest mjeseci posjeti ih njihov socijalni radnik. Takvim načinom dolazimo do zagušenja sustava prenoćišta i prihvatilišta jer ljudi jednostavno predugo ostaju i na žalost ne resocijaliziraju se, ne vraćaju u život i njihov životni cilj postaje vrlo jednostavan - doslovno se domoći prihvatilišta. Zbog stvorenog čepa imamo sve više beskućnika za koje nema mjesta u prenoćištima koja su puna, te nažalost oni spavaju po parkovima, kolodvorima, napuštenim kućama. Do njih se jako teško može doći jer isprepadani na bilo kakvo približavanje bježe misleći da je policija ili vlasnici građevina u kojima spavaju. Stoga inicijativa koja je pokrenuta od volontera preko časopisa Ulične Svjetiljke trebala bi pružiti jedan dnevni kontakt s takvim ljudima koje nitko nema u evidencijama, a onda se broj beskućnika rapidno povećava te vjerojatno nije u cilju odgovornima koji tvrde da prostora i mjesta ima dovoljno.

"Ulični Suputnik"

Svjesni da je problematika evidentna te se događa ubrzani rast beskućništva, osnovali smo udrugu Ulični Suputnik, te pokušavamo okupiti tim stručnih ljudi kako bi pokrenuli dnevni centar za beskućnike u Zagrebu. Napravili smo dva testna projekta kako bi utvrdili dali je potreba za centrom uistinu potrebna i došli smo do zapanjujućih saznanja. U Sigetu u sklopu Crkve Sv. Križa imali smo prvu testnu fazu od ožujka 2011. do veljače 2012., gdje smo se sastajali nedjeljom te smo projekt zvali nedjeljni boravak beskućnika. U tim susretima nedjeljom imali smo tople napitke za beskućnike, frizera,socijalnog radnika i duhovnog asistenta te smo u program uključili 9 beskućnika od kojih su se kontinuiranim radom s njima 8 resocijalizirali i čvrsto stali na svoje noge, neki su u potpunosti napustili prodaju časopisa Ulične Svjetiljke i osamostalili, ostali su samo 3 beskućnika koji su po svojim godinama u nemogućnosti naći zaposlenja. Moram napomenuti da je čitav testni projekt provođen volonterski, a iz donacija su plaćane režije.

Od ožujka 2012.godine pokušali smo ustanoviti dnevni centar u privatnoj kući koju smo dobili na korištenje, ali nismo uspjeli jer projekt bez čvrstog zaleđa i financijske pomoći na volonterskoj osnovi ne može opstati. Krajem srpnja smo obustavili projekt i postali udruga koja se bavi informiranjem. Naime, nismo odustali te smo krenuli u pronalazak partnera da bi uspostavili projekt dnevnog centra u Zagrebu te smo ostvarili suradnju s Kraljima ulice u Ljubljani od kojih smo dobili svesrdnu pomoć i mogućnost suradnje na međunarodnim projektima financiranim od Europske unije. Sada tražimo potencijalne partnere u Hrvatskoj i uz Volonterski centar, knjižnice grada Zagreba, grad Zagreb nadamo se suradnji s Caritasom.

Udruga Ulični Suputnik nastala je entuzijazmom Volontera Uličnih Svjetiljki i Dnevnog Centra u Zagrebu. Skupina ljudi odlučila je osnovati i registrirati udrugu za pomoć u resocijalizaciji beskućnika. Glavni projekt udruge Ulični Suputnik je web stranica za beskućnike, i distribuciija časopisa Ulične Svjetiljke koji već tri godine funkcionira u Zagrebu. Želimo osigurati resocijalizacijske projekte koji bi beskućnicima omogućili da promjene svoj status i budu manji teret društvu. Misija projekta je osigurati ugodno okruženje za boravak beskućnika u kojem će im biti pružena potrebna pomoć u svakodnevnom životu te pomoć i podrška u promjeni načina života. Smjera se na pristup Internetu, aktivna psihološka i duhovna pomoć, te aktivno sudjelovanje socijalnog radnika. Vizija udruge je postati središnje mjesto dnevnog okupljanja, druženja, zajedničkog rješavanja problema i općenito brige za beskućnike kroz umrežavanje s drugim organizacijama.