User:Knyȝt/Westrobothnian

Västnordiskt ursprung
É “ni” av fvn. ér snarare än fön. ír. Vé “vi” av fvn. vér snarare än fön. vír. Hera “hare” av fvn. heri som ej rimmar med skora “skare” eller verbet kora med urpsrungliga /a/:n. Sterk “stark” av fvn. sterkr snarare än fön. starkr. Bevarade presensformer som fir “far” och sit “sitter” som ej bevaras i östnordiskan. Andra former med västliga drag som sønkj’  “sänka”, bratt “brant”.

Rim
Genom att se vilka vokaler olika ord har i olika mål kan man ta reda på vad ursprungsvokeln är. Här syns huruvida vokalens ursprung är ŭ, ō eller något därmellan (ou).

Således: tóm (ursprungligt ō), ómn, stómb’, stómbł, tómb, tómt’, tómt, sórt’ (förlängning), oung, toung, stroump, stroump’, soump, soumt (diftongering), sum (bevarat ŭ)

Här ŭ, y̆, øy och ø̄.

Följden rłd.

Alfabet
För västerbottniskan kan användas ett särskilt alfabet (abisdeðe):

a á æ b d ð e é f g h i í j k l m n o ó ǫ ø p r s t u ú v y ý

Deras namn: ''ahl, ás’, vænt’, bjerk, dag, idu, er, én’, fé, gif, hagl, vinn, ís, jár, kar, lag, vahl, mann, nouð, olg, ódahl, dǫgg, øl, pær’, reið, sóhl, tý, udd, úr, vón, ylj, ýr

Självljud
Självljuden är: ⟨a⟩, ⟨á⟩, ⟨æ⟩, ⟨e⟩, ⟨é⟩, ⟨a⟩, ⟨i⟩, ⟨í⟩, ⟨o⟩, ⟨ó⟩, ⟨ǫ⟩, ⟨ø⟩, ⟨u⟩, ⟨ú⟩, ⟨y⟩, ⟨ý⟩

Utanför systemet står orden og och bort som alltid uttalas /o/ (/ɒ/), och inte följer andra ords uttalsmönster.

Medljud
Medljuden är: ⟨b⟩, ⟨d⟩, ⟨ð⟩, ⟨f⟩, ⟨g⟩, ⟨h⟩, ⟨j⟩, ⟨k⟩, ⟨l⟩, ⟨m⟩, ⟨n⟩, ⟨p⟩, ⟨r⟩, ⟨s⟩, ⟨t⟩, ⟨v⟩

⟨H⟩ mellan ett medljud och ett främre självljud innebär det att självljudet ej förmjukas:

''skhika, skhik, skók, skhikhi, ghýs

⟨Ð⟩ betecknar ett /d/ som bara hörs i vissa mål, eller framför ett medljud att denna är tunn, och att föregående självljud är långt:

''steð, stede, gøðning, veð, veðnn, søð, søðnn

Retroflexa medljud skrivs med ⟨h⟩ eller om lämpligt efter härledningen Efter uddjudande medljud och självljuden ⟨o⟩, ⟨ó⟩, ⟨ǫ⟩, ⟨ø⟩ och ⟨ú⟩ med enkelt ⟨l⟩:

''fúhl, fúhlt, bǫld, sø, søðrnn, nórð, nórðnn, nórða, bort, vart, vurd’, ertr’, vurti, ehld’, mort’, sórt

Ett undantag görs också efter ⟨u⟩ när självljudet är kort:

''sulf, gulf, kulf, tulft

När /r/ uttalas särskilt framför /t/ skrivs ⟨rrt⟩:

''sorrt, arrt, karrt’

Retroflexomljud skrivs ut så pass det lämpar sig:

''høyr’, hǫyrð’, hǫyrt’, røyr’, rǫyrð’, rǫyrt’ ''stýr’, stúrð’, stúrt, ýr’, úrð’, úrt

Ordets rot följer böjningarna; i det är fallet ett tyst ⟨f⟩:

''sjǫlf, sjǫlft, sjǫlfs senn

Tyst ⟨g⟩:

''folgj’, folg, folgd’, folgdt

Ett tyst ⟨k⟩, ⟨m⟩ eller ⟨p⟩ förlänger självljudet i södra målen:

''sterkj’, sterkt’, sterkt, verm’, vermt’, vermt, hjolp’, hjolpt’, hjolpt

Nasaler
Tunt n i alla mål:

''øynn, stugunn, stollnn, rónn

Tjockt n i alla mål:

''ohln, garn, vyrn, søðrnn, kvohlnes, fohlnes

Tjockt n i södra målen:

''van, son, mon, veni, syskahn, seðahn

Tjockt n i skelleftemålet (i de första två orden tappas detta n helt i lulemålet):

''øyn, stugun, vón, brún, fjórtan, trettan

[ŋ]-inskott i umemålet:

''brún, vón, rónn

Märk väl det särskilda ordet molnn som har tjockt n i de flesta mål men tunt i lulemålet.

Räkneord
''ein, ei, eitt, tó, tó (tvei? *tvé?), tó (?), trí, trí (*tré?), trý, fýr’ ''fyrst-, fyrst’nn, fyrsta, fyrste, fyrstirn ''ann-, ann’, ǫnnora, anne, annrirn ''fyrst-, fyrst’nn, fyrsta, fyrste, fyrstirn ''tridi-, tridjenn, tridja, tridje, tridjirn ''fjørð-, fjørð’nn, fjørða, fjørðe, fjørðirn

Substantiv
Böjning i olika fall.

''lónum, lóum ''dagem, dagum/dogum ''skógjum, skógum ''vantem, vantum ''skónum, skóum

''skónn, skón

Paradigm
Nafnórða vest i butn og lýsingórða varð’ bøygd’ fleirtǫlu og bundi. Nafnórða hafa trí kyna; mannkynnis, kvinnkynnis og hvyrskikynnis kyna. hérna lýs e ti lyktum hvórt di hafa sterk heller blǫut vrisaninga.

Døma uppa riglbundi sterk’ og blǫut’ a nafnórða ti allum kynjum:

mm
''sund, munð ~ tunn, grunn ''nott ~ gutt, rutt’, putt’, putt, stutt ''sinn’, finn’ ~ inn’, rinn’ ''snotr’ ~ stutr’, butn

''stierð, stierðn’, kveld

''stiehla, stiehl, stahl, stáhl’, stuhli

''útahnáklæða, útahnálás ''vitj’, vikk, vikt’, vikt ''nytj’, nykk, nykt’, nykt ''flytj’, flytj flykt flytt, flykt’, flykt ''sjol, sjola, stjolk, stjart, jarn, holf, holft, solf, sulf, svǫlu, dvǫlu, son, syni, molnn, van, vand, vyrn, gan, garn, ''kyrk’, kyrka, kyrkenn, kyrk’, kyrkern, kyrkum ''dýr, dýrernde, dýrest, dúrt ''dómb, dómbernde, dómbest, dómbt ''fyr, fyrarnde, fyrst ''tyr, tyrarnde, tyrest, tǫyrt ''tvør, (tvørarnde, tvørast,) tvart ''bǫrð, vǫrð’, skyrð, skuhl, kuhl, kul vehl, sel, verld, øl, vórði, latvórðinn ''sleða, meðan, seðahn, faðornn (faðrinn) ''fjórtan, trettan, atan, njúran, syskahn, sviskahn, heimahn, apta, morgja, útahní, innahní ''kjórðsl’, kjórðsl’nn, klótr, klótre, klótr’, klótre ''tahla, vehli, mala, sala, seli

meningar och sånt
''He gufte bera brennvína bort i munðem áf nn.
 * Det luktade bara brännvin från hans mun.

''Sit og kula og ró og gif dig tíð.
 * Sitt och och ro sakta med bekvämlighet och ge dig tid.

''vé sitj’ hérna og kula tó ein.
 * Vi sitter här och roar oss på tu man hand, under samtal.

''kuma kuland
 * komma sakta vandrande

hm
Hvínhǫugdirn (enskum vuthering Heights) ér einke bóka hennars a Emily Brontë. Hvínhǫugdirn vart skrifi miðla ókktóbr holfnittiti og atan húndre, og júni seks og fyrtiti og atan húndre og gifi út sjú og fyrtiti og atan húndre undi heite “Ellis Bell”; Brontë dó áre ett’, trettiti ár gomal. Báð’ bøkren Hvínhǫugdirn og Agnes Grey hennars a Anne Brontë vurd’ gifi út áf útgifarnn Thomas Newby inna bóka Jane Eyre hennars søstra a Charlotte hafð’ lykts. Etter Emily hafð’ døydt, skreif Charlotte um rítskripta Hvínhǫugdum, og reidd’ fyr og leta gifa út nn i gjenn etter femtiti og atan húndre.

Umemål
ˈɡwìːnˌhɞɡden ɛ̀ɳʂkɞm wʊðeɹɪŋ haits jeɾ èŋke búːkɐ hànːaʂ ɐ émɪlɪ brontéː ˈɡwìːnˌhɞɡden ʋɑʈ skrìːʋɪ mela oktúːbeɾ ˈhɑɽʋˌnɪtːete o ɑtanˈhʉnɾe o jʉ́ːnɪ sɛksː o fɞʈːete o ɑtanˈhʉnɾe o ˈjìːʋɪˌʉːt ʂʲʉː o fɞʈːete o ɑtanˈhʉnɾe ɞneɾ hèɪ̯ːtɛ élːɪs belː brontéː duː óːrɛ ɛ̀tːeɾ trète oːɾ gɑmɑl bòː bœ́kren ˈɡwìːnˌhɞɡden o ɑ́ŋnes ɡɹeɪ̯ː hànːaʂ ɐ ɑnː brontéː ʋʊ̀ɖː ˈjìːʋɪˌʉːt o ˈʉ̀ːtˌjeːʋɐɳ tɑmɑs njʊwby ìːnɐ búːkɐ d͡ʒeɪ̯n ɛːɹ hànːaʂ sœ̀strɐ ɐ ʂʲɑ̀ːɭótː hàdː lʏ̀ktes ɛ̀tːeɾ émɪlɪ hàdː dœdː skreɪ̯ːʋ ɐ ʂʲɑ̀ːɭótː ɞm ˈhɑ̀ːnˌskrɪftɐ ˈɡwìːnˌhɞɡdɞm o rɛ̀ɡd fɞɾ o lɛ̀tːɐ ˈjèːʋɐˌʉːtn̩ eˌjénː ɛ̀tːeɾ fɛmtete o ɑtanˈhʉnɾe

Ord man gott kan låna
rækja “räka” → ''rækj’ bottnekarl → butnkar sǿnskr → sønsk þyrilvængja “helikopter” → ''tyrilvængj’ alnet “internet” → ''olnet

Nyord
Ablaut → aðrlát Umlaut → umlát