User:Lucas.hoffman/sandbox

= Alexandre Kojeve =

Alexandre Kojeve je bil francoski filozof (rojen v Rusiji), katerega filozofska predavanja so veljala za ene izmed najbolj vplivnih v 20. Stolejtu v Franciji. To pa predvsem zaradi njegovih helegijanskih konceptov v filozofiji dvajsetega stoletja. Bil je tudi govornik na svetu takratne Evropske Unije.

Življenjepis:
Alexandre Kojeve se je rodil 28. aprila 1902, premožni in vplivni ruski družini. Rodil se je pod imenom Aleksandr Vladimirovič Koževnikov. Izobraževal se je na Univerzi v Berlinu ter v Heidelbergu. Tam je leta 1926 postavil svojo tezo,za svoj kasnejši doktorat, ko je Vladimir Soloviev predstavil vpogled na združitev človeka ter Boga v Kristusu. Ta teza je bila izdana pod naslovom Die religiöse Philosophie Wladimir Solowjews. V njegovi mladosti sta nanj najbolj vplivala filozof Martin Heidegger in zgodovinar Alexandre Koyré. Kojeve je nekaj svojega življenja preživel v Franciji in sicer od leta 1933 do leta 1939. V tem času je napisal delo (na predavanjih Georga Hegla) z naslovom Phänomenologie des Geistes. Po drugi svetovni vojni je delal kot ekonomist na francoskem ministrstvu. Bil je učen človek. Študiral je kitajščino, tibetanščino, latinščino ter klasično grščino. Tekoče je govoril francosko, nemško, rusko in angleško. Umrl je leta 1968 v Bruslju, kmalu po tem, ko je podal svoj izjemno pomemben govor na svetu tedanje Evropske Unije, kjer je predstavljal francosko oblast.

Filozofija:
Alexandre Kojève je globlje predstavil Hegla v dvajseto stoletje francoske filozofije, s čimer je vplival na veliko pomembnih Francoskih intelektualcev. Osredotočil se je na Heglovo filozofijo zgodovine, najbolj znan pa je po svoji teoriji 0 ‘koncu sveta’ in zaradi iniciative eksistencializma Marksizma. Kojève je ustvaril resnično izvirno interpretacijo z branjem Hegla prek dvojnih leč Marxovega materializma in Heideggrove ontologije.. Za Hegla je človeška zgodovina, le zgodovina misli, ki poskuša razumeti sama sebe in njeno relacijo do sveta. Domneva, da se je zgodovina začela z enotnostjo, v katero je potlej vstopil človek in uvedel razdelitev ter dualizem. Človek poskuša odpraviti ta zaporedja odtujitve in omogočiti odvijanje zgodovine, vendar s tem početjem ustvari nove divizije, katere mora potlej tudi premagati. Hegel vidi možnost historične sprave, ki leži v racionalnem zavedanju globlje ležeče enotnosti -  manifestacije absolutnega duha, ki vodi temu, da človeštvo živi sledeče enotni in skupni moralnosti: koncu zgodovine. Kojève poskuša ideji univerzalnega zgodovinskega procesa in spravo poenotiti in ju sintetizirati s teorijami Marxa in Heideggerja. Vzel je Marxovo produktivno filozofijo in jo obdal s pogoji materialnega iskanja in ideološkega truda. Na podlagi Heideggerja, definira to filozofijo kot radikalno časovno, ki prepozna in vzame nazaj svojo moralnost, katero osvobodi determinizma in metafizične iluzije, kar ji omogoča, da ustvari lastno realnost skozi izkušnje.

Bibliografija:
•	Alexander Koschewnikoff, Die religiöse Philosophie Wladimir Solowjews. Heidelberg Univ., Dissertation 1926. •	Alexander Koschewnikoff, Die Geschichtsphilosophie Wladimir Solowjews. Sonderabdruck. Bonn, Friedrich Cohen, 1930. •	Alexandre Kojève, Introduction to the Reading of Hegel: Lectures on the Phenomenology of Spirit, edited by Allan Bloom, Ithaca: Cornell University Press, 1980. •	Alexandre Kojève, “Interpretation of the General Introduction to Chapter VII, the Religion Chapter of Hegel’s Phenomenology of Spirit, translated by Ian Alexander Moore. In Parrhesia: A Journal of Critical Philosophy 20 (2014): 15-39, online. •	Alexandre Kojève, Outline of a Phenomenology of Right, Lanham: Rowman & Littlefield Publishers, 2000. •	Alexandre Kojève, "The Emperor Julian and His Art of Writing", in Joseph Cropsey, Ancients and Moderns; Essays on the Tradition of Political Philosophy in Honor of Leo Strauss, New York: Basic Books, p. 95-113, 1964. •	Alexandre Kojève, "Tyranny and Wisdom", in Leo Strauss, On Tyranny - Revised and Expanded Edition, Chicago: University of Chicago Press, p. 135-176, 2000. •	Alexandre Kojève, Esquisse d'une doctrine de la politique française (27.8.1945). Published in La règle du jeu 1 (1990). English translation by Erik De Vries: Outline of a Doctrine of French Policy. In Policy Review 2004, p. 3-40, online. •	Alexandre Kojève, Düsseldorfer Vortrag: Kolonialismus in europäischer Sicht. In: Piet Tommissen (Hg.): Schmittiana. Beiträge zu Leben und Werk Carl Schmitts. Band 6, Berlin 1998, pp. 126–143. English translation and comment, incl. Schmitt-Kojève correspondence: Erik De Vries: Alexandre Kojève — Carl Schmitt Correspondence and Alexandre Kojève, "Colonialism from a European Perspective". In: Interpretation, 29/1 (2001), pp. 91–130. •	Alexandre Kojève, Essai d'une histoire raisonée de la philosophie païenne. Tome 1-3. Paris, 1968; 1997. •	Alexandre Kojève, Kant. Paris, 1973. •	Alexandre Kojève, Le concept, le temps et le discours. Paris, 1991. English translation by Robert B. Williamson: The Concept, Time and Discourse. St. Augustine's Press, South Bend IN, 2013. •	Alexandre Kojève, L'empereur Julien et son art d'écrire. Paris, 1997. •	Alexandre Kojève, Les peintures concrètes de Kandinsky. Paris, 2002 (1936). •	Alexandre Kojève, La notion d'authorité. Paris, 2004. English translation by Hager Weslati: The Notion of Authority. Verso, 2014. •	Alexandre Kojève and Auffret D., L'idée du determinisme dans la physique classique et dans la physique moderne. Paris, 1990. •	Alexandre Kojève and Bibard L., L'athéisme. Paris, 1998. •	Alexandre Kojève, Oltre la fenomenologia. Recensioni (1932-1937), Italian Translation by Giampiero Chivilò, «I volti», n. 68, Mimesis, Udine-Milano, 2012.

Dela prevedena v slovenščino
•	Alexandre Kojève, Tiranija in modrost in drugi spisi. 2014.

Viri
Alexandre Kojeve [internet]. [Citirano 30.11.2016]. Dostopno na spletnem naslovu: https://en.wikipedia.org/wiki/Alexandre_Koj%C3%A8ve

Alexandre Kojeve [internet]. [Citirano 30.11.2016]. Dostopno na spletnem naslovu: http://www.iep.utm.edu/kojeve/