User:Miro2013/sandbox

Življenjepis PRIMORSKI SLOVENSKI BIOGRAFSKI LEKSIKON 11. SNOPIČ Omersa - Pirjevec Uredil Martin Jevnikar GORICA 1985 GORIŠKA MOHORJEVA DRU2BA Dopolnil Mirko Penko (sin) PENKO Albin, gledališki igralec, rojen 17. okt. 1921 v Trstu, umrl 17. okt. 1965 v Kopru. Oče Sedmak Jože iz Nadanjega sela pri Šmihelu na Krasu, delavec (1921 pred rojstvom Albina emigriral v Ameriko), mati Antonija Penko, (kasneje poročena Valenčič) iz Nadanjega sela pri Šmihelu na Krasu, gospodinja. Kot nezakonskega otroka, ga je šla mati roditi v Trst, kjer ga je tudi pustila. Ponj je šla teta Amalija in ga pustila pri babici (materini materi), ker se je mati poročila. V letih 1927-35 je v Šmihelu na Krasu dovršil osem let osnovne šole. Kot slovenec v Italiji je pred vojno deloval v ilegalnem pevskem zboru (uradno je bilo prepovedano vsakršno slovensko petje). Leta 1939 je delal kot skladiščnik v Tvrdki “Bensa” Šempeter na Krasu (Pivka), 1940 kot delavec-malovar v “Asti” v Hrastju in istega leta še kot cestni delavec v “Ronchi”  Šempeter na Krasu (Pivka). Poleg poklica, se je ukvarjal z glasbo, petjem in risanjem. 12. Januarja 1941 je bil mobiliziran v italijansko vojsko, 1942 so ga premestili v Afriko (Palestina, Egipt, Libija, tunizija, Alžirija, Šp. Maroko). Leta je 1943 (12. Maja) so ga zajeli zavezniki in je isto leto stopil v angleško kraljevo mornarico. 1944 je odšel na Malto, dokler ni naslednjega leta kot ujetnik odpotoval v Italijo (Sicilija), od koder je febr. 1946 pobegnil domov k babici (po očetu Jože-tu Sedmak-u). Poleg materinega jezika je obvladal še italjanski (iz šole), angleški in srbohrvaški jezik (iz vojne). Po osvoboditvi je s pravdobrim ali odličnim uspehom obiskoval razne upravno-politične tečaje (1946 upravno-polit. tečaj v Lokavcu pri Ajdovščini; 1948 tečaj tajnikov in predsednikov KLO-jev v Mirnu pri Gorici, tečaj za višjega planerja v Rogaški Slatini, tečaj predsednikov Okrajnih Planskih komisij v Ljubljani). Od 21. sept. 1946 do sept. 1950 je opravljal razne administrativne in upravne službe. Bil je administrativna moč in pozneje tajnik pri KLO v Šmihelu na Krasu, kjer je se je med drugim z njegovo pobudo in organizacijo zgradila po vojni prosvetna dvorana v Šmihelu na Krasu. Tam je poleg službe amatersko režiral in nastopal. Po premestitvi na OLO v Postojni, (nižji planer, podpreds. Okrajne planske komisije, pomočnik tajn. OLO, šef gosp. Koordinacije OLO) je poleg službe redno deloval pri SKUD “Stane Semič Daki” kot igralec, bil reden član tamkajšnjega orkestra kot violinist, član pevskega zbora in vokalnega kvinteta. Že od otroških let je imel veliko veselje do igranja in je kot amater veliko nastopal doma in v vojski v tujini. Dne 19.2.1949 se je poročil z Mihrlčič Alojzijo (Milojko), še istega leta se jima je rodil sin Mirko, leta 1951 pa še hči Majda. Leta 1950 je v Ljubljani obiskoval trimesečni dramski tečaj in 16.9.1950 dobil naziv “gledališki igralec”. Po opravljenih avdicijah je bil 16. sept. 1950 sprejet kot igralec v Gledališče Slovenskega Primorja (GSP) v Postojni. Sept. 1954 je bil premeščen v GSP v Kopru, 1956 pa je sam prosil za premestitev v celjsko Mestno gledališče, kjer je nastopil službo 1. Marca 1956. 1. Sept. 1959 pa je zapustil gledališke deske in se zaposlil drugje. V tem obdobju je bil nekaj časa nameščen v Primorskem gledališču v Novi Gorici. Prim.: SGL II, 503; gradivo, ki ga hrani Slov. gledališki in filmski muzej v Lj.