User:Musashi03/sandbox

Varhaissota
Saksa julisti sodan Puolaan syskuun kolmas päivä ja aloitti uuden "Liikkeen sodan", jossa Saksalaiset panssariyksiköt ilmavoimien kanssa koordinoivat mahtavia iskuja Puolalaisia vastaan. Länsiliittoutuneet Ranska ja Englanti lupailivat puolustaa Puolaa mutta näin ei koskaan käynyt ja Puola kaatui kuukaudessa. Tämän jälkeen alkoi ilma- ja merisota Saksaa vastaan.

Ilma Sota
Ilma sodassa Ranska ja Englanti yllätyivät omien koneidensa kyvyttömyyteen päästä minnekkään ilman tuhoutumasta. Saksalla oli kova ote ilmaherruudesta ja sitä ei Luftwaffe halunnut antaa pois. Saksalla oli koko ajan ilmassa kolme hävittäjä laivuetta, jotka olivat varustettu uusilla Messerschmitt 109 hävittäjillä. Briteillä oli ilmassa yhdeksän laivuetta, jotka olivat varustettuja Hawker Hurrikaaneilla sekä Spitfireillä. Ranska varusti omia ilmalaivueita H-75 ja Morane-Saulnier hävittäjillä. Ranska kuitenkin päätti lopettaa suuret ilma toimet turhuuden takia.

Ilma sota oli kinkkistä liittoutuneille, koska lentäjien eloonjäämis mahdollisuudet olivat 1/5. Saksalaisilla taas 1/500. Saksalaisilla oli ylivoimaiset koneet, joilla he tuhosivat useita brittiläisiä hävittäjiä. Tämän avulla saksalaiset lentäjät saivat kokemusta ja muuttuivat kokeneemiksi lentäjiksi kuin uudet brittiläiset vahvistus lentäjät. Ensimmäinen brittiläinen ilmavoitto saavutettiin vasta 54 päivää sodan alusta, silloin brittiläiset hävittäjät kohtasivat ensimmäistä kertaa saksalaisia pommikoneita.

Brittiläiset alkoivat sentään keräämään ilmavoittoja oman saarensa yllä, jota saksalaiset yrittivät pommittaa armotta. Brittiläiset lentäjät eivät haaskanneet mahdollisuutta kerätä kokemusta ampumalla alas puolustuskyvyttömät pommikoneet. Tällä tavalla Britannia sai pitää omat taivaat vapaina. Samaa ei voinut sanoa ranskalaisille, joilla oli haastavampaa päästä ilmaan. Luftwaffe keskitti useita hävittäjiään Ranskaan varsinkin Puolan kaaduttua. Britannia ei uskaltanut vaarantaa oman ilmatilan menettämistä, joten Ranska ei saanut ilma vahvistuksia liittolaiseltaan.

Merisota
Britannia kävi kiihkeästi merisotaa Saksan kanssa. Ranskalla oli myös kädet pelissä mutta kuninkaallinen laivasto oli laajempi, joten tekivät he myös enemmän. Saksalaiset olivat kyhänneet itsellensä aika nätin mutta pienen pintalaivaston. Siihen kuului kolme vanhentunutta taistelulaivaa ja kolme upouutta taistelulaivaa joidenka mahtia ei voinut mitata liittoutuneiden laivoihin. Uusin liittoutuneiden taistelulaiva sillä hetkellä oli ranskalainen Dunkerque. Britannia ei kuitenkaan pelännyt Saksan pintalaivastoa vaan sukellusvene laivastoa. Saksalaiset U-veneet aloittivat suuren kauppalaiva upotus operaation, jota Britannia ei koskaan saanut hillittyä sodan aikana.

Joulukuussa 1939 Britannia sai paikannettua Saksan pintalaivaston Doverista koilliseen. Britannia lähetti alkuun pari hävittäjä laivaa tutkimaan onko siellä oikeasti mitään. Laivat törmäsivätkin Saksan taistelulaivoihin ja vaurioituivat vakavasti. Tämän jälkeen Britannia sijoitti kaikki suuret alukset kotisaareltaan pommikoneiden suojassa hyökkäämään sinne. Taistelu oli suuri ja kesti useita päiviä. Taistelun kolmantena päivänä taistelulaiva Bismarck liittyi kahakkaan. Bismarck sai kaksi hyvää osumaa Brittiläiseen taistelulaiva Nelsoniin. Nelson vetääytyi, mutta lippulaiva Hood jäi Barhamin, Queen Elizabethin, Rodneyn ja Warspiten kanssa. Nelson kuitenkin lopulta kärsi liikaa vaurioistaan ja se romutettiin. Hood halusi kostaa Bismarckille pari viikkoa sitten tapahtuneesta kahakasta pohjan merellä, kun Bismarck sai hyviä osumia Hoodiin. Tässä taistelussa kuitenkin Hood voitti ja Bismarck ja koko Saksan upouusi pintalaivasto upposi. Tätä voittoa juhlittiin Britanniassa koko Varhaissodan ajan kunnes kiistanalainen Frederikshavnin taistelu käytiin.

Tanskan Sota
Tanskaan hyökättiin 4 tammikuuta 1940. Länsiliittoutuneet taas kerran tuomitsivat Saksan tästä liikkestä, mutta eivät muuten tehneet mitään. Britannia yhä pelkäsi Saksan ilmaherruutta vaikka pintalaivasto olikin jo upotettu. Saksa oli nimittäin rakentanut uuden taistelulaivan. Bismarckin siskon Tirpitzin. Britannia ei pitänyt uutisista ja piileskeli vähän aikaa saarellaan. Tänä aikana Ranska valloitti Saksalta Saar kaupungin, jonka Ranska menetti nopeasti valtauksen jälkeen.

10 tammikuuta 1940 Britannia lähetti Tanskaan Fredrikshavniin yhden divisionaan. Divisioonaan kuului muuan John Keith, jonka muistelmat ottavat tämän wiki tarinan ohjat.

''10 tammikuuta 1940, kuljetuslaiva Golden Kite. Olemma kai matkalla Tanskaan. Sinnehän Saksa hyökkäsi kuusi päivää sitten. Olen innoissani siitä, että olen ensimmäisiä brittejä, jotka kohtaavat jerryn kunnon taistelussa. Yksikkö kumppanini Paul ja Thomas eivät ole niin innoissaan. He epäilevät, että Tanskan hallitus kaatuu ja antautuu ennen kuin ehdimme edes rantautua. Saamme nähdä mihin kohtalo meidät vie. Ylistäkää jumalaa.''

''11 tammikuuta 1940, Fredrikshavn. Saavuimme ja rantauduimme. Luoja ylistäköön kuninkaallista laivastoa, joka meitä puolusti hunnien merirosvoilta! Taisivat jopa upottaa jonkun jerry risteilijän. Huzzah! Paul ja Thomas yhä kusevat housuun vaikka täällähän me jo olemme! Tanska on yhä olemassa, ja me avitamme heitä. Hyvin tämä menee!''

''12 tammikuuta 1940. Tanskan hallitus ilmeisesti antautui ja Saksan kolme divisioonaa ovat liikkeillään, päämääränä Fredrikshavn.''

''13 tammikuuta 1940, taistelu alkaa. Ensimmäinen taistelu päivä oli hullu. Jerryillä oli helvetisti panssarivaunuja ja lentokoneita. Ovat jo pommittaneet 90 miestä minun yksiköstä. Panssarivaunut ovat murtaneet jo KAKSI puolustuslinjaa. Mitä helvetti täällä tapahtuu. Ei jumala voi olla tyrannian puolella! Ainakin sain tuhottua kaksi panssarivaunua miinoilla ja PIATilla. Sain myös napattua yhden lentäjän vangiksi kun perhana Saksalaisten oma IT ampui sitä.''

''25 tammikuuta 1940. Iso tauko oli... Paul kuoli taistelussa ja Thomas antautui. Perkele! Minä yksin täällä rotakon kanssa vastustan jerryjä. Jumalauta tuli käsky ylikomennolta "Ei perääntymistä". Mitäköhän perhanaa sekin meinaa? Kuolemaanko jäämme? Mitä me hyödymme. Olemme tappaneet ehkä satakunta hunnia kun he ovat tappaneet tuhansia meiltä.''

''26 tammikuuta 1940. Saimme käskyn vetäytyä laivoihin. Vihdoin! Pääsen takaisin kotiin vaimoni luokse. Aion leipoa leivän ja juoda olutta! Saimme myös tietoon, että Fredrikshavnin taistelussa meiltä kuoli 8,000 miestä ja lukuunottamatta 6,000 miestä loput jäi vangeiksi. Jumaliste 8,000 miestä. Se on enemmän ihmisiä kuin minun pienessä kotikylässä.''

''27 tammikuuta 1940. Me emme menekkään kotiin >:( me menemmekin Norjaan. Ainakaan Norja ei ole sortunut, ehkä meillä on mahdollisuus puolustaa siellä. Luoja suojatkoon kuningasta!''

John Keith kuoli yksitoista päivää myöhemmin Norjassa taistellessaan Saksalaisia vastaan. Hän oli jumittanut Saksalaisen panssarivaunut miinaan ja kuollut itse räjähdykseen. John Keithille palkittiin kuolemanjälkeinen Viktorian Risti. Lentäjä jonka Keith sai vangiksi pakeni ja lopulta osottautui olemaan Peter Düttman, joka sai 152 ilmavoittoa sodan aikana.

Norjan Sota
Norja toimi alkuun hyvin Britannialle. Britannia pisti kunnolla hanttii ja sai puskettua Saksalaiset rannoille. Britannia alkoi myös keskittämään kunnolla joukkoja Norjaan, sijoittaen jopa 2 panssarivaunu divisioonaa ja kolme jalkaväki divisioonaa. Lentokoneita Britannia ei kuitenkan raaskinut tuoda Norjaan, joten Saksa nautti ilmaherruudesta ilman kunnon vastarintaa. Kuninkaallinen laivasto piti saksalaisia tukilaivoja kaukana, kunnes Saksan ilmavoimat aloittivat Unternehmen Kalt Wasserin, jossa yli kaksisataa pommikonetta lähtivät päivittäin taistelulennoille upottamaan brittiläisiä laivoja. Tämä operaatio onnistui ja kuninkaallinen laivasto vetäytyi. Saksan joukot saivat vahvistuksia ja lopulta puski Norjan taakse brittien mukana. Britannia aloitti Operation Spoonin, jossa britannialaiset joukot vetäytyivät riskeeravilla vesillä Norjasta. Riskeeraavin osa operaatiota oli kahden jalkaväki divisioonan evakuointi Oslosta. Tämä oli riski koska saksalaiset hallitsivat Norjan ja Tanskan välistä kanaalia, jossa laivoja pommitettiin armottomasti. Britannia kuitenkin ovelasti laukaisi operaation yöllä ja huonon sään aikaan, niin pommikoneet eivät osuneet mihinkään. Kaikki brittiläiset yksiköt evakuoitiin Norjasta, kuitenkin sotilaita kuoli erittäin paljon Norjan taistelussa.