User:Nezula86/sandbox

Človeški duh
Človeškega duha sestavlja človeška filozofija, psihologija, umetnost in znanje - duhovni in duševni del človeštva. Izraz človeški duh lahko uporabimo enako kot "človeška duša", vendar je človeški duh mišljen bolj kot del neosebne, vesoljne oz. višje ravni človeške narave, za razliko od duše oz. psihe, ki se nanaša na nižjo raven, osebnost. Človeški duh vsebuje našo inteligenco, čustva, strahove, strasti in kreativnost oz. ustvarjalnost.

Daniel A. Helminiak in Bernard Lonergana menita, da je človeški duh funkcija zavesti, vpogleda, razumevanja in presojanja ter drugih sposobnosti sklepanja. To se razlikuje od drugega dela duševnosti, ki obsega čustva, podobo, spomin in osebnost.

John Teske razume človeškega duha kot družbeni konstrukt, ki predstavlja lastnost namena in pomena, ki presega človeka kot posameznika.

Razlikovanje med človeškim duhom in dušo
Po zgodovinarju Oswaldu Spenglerju, je razlika med človeškim duhom in dušo nastala že pri zgodnjih in zahodnih civilizacijah, kar je precej vplivalo na razvoj samega človeškega duha. Le-tega lahko dojamemo kot neko nebeško komponetno človekove maske, nekaj, kar ni osebno oz. univerzalno, ampak splošno. Duša, nad drugi strani, pa je unikatna in stvar vsakega posameznika posebej. Spengler v 'The decline of the west' piše:

"...najpomebneje pri vsem tem je samo nasprotje duha od duše (hebrejsko: ruach in nephesh, perzijsko: ahu in urvan, indonezijsko: monuhmed in gyan, grško: pneuma in psyche), ki se najprej pokaže v osnovnem pojmovanju preroške vere, ki prežema celotno apokalipso in ne na koncu tvori in usmerja videnje oz. zaznavanje novorojene kulture na splošno in povsod, tako v filologiji (Paul in Plotinus), mističnosti (Mandejci), avesti (Augustinci) in islamu (Kabbalah). Ruach izvorno pomeni "veter", Nephesh pa "dih". Nephesh je vedno, tako ali drugače, povezan s telesom in zemljo, z nečim globljim, zlom in temo. Stremi navzgor. Na drugi strani pa ruach pripada nečemu božanskemu, višjemu, svetlobi. Posledice slednjega pri človeku lahko vidimo kot junaštvo Samsona, vodje Izraelcev, kot sveto jezo hebrejskega preroka Elijaha in razsvetljenje izraelskega kralja Solomona in še pri drugih prerokbah in blaženostih. Nekako se ta rauch kaže kar sama od sebe, kot naprimer ko po Izaijahu Mesija postane inkarnacija ruacha."

V krščanstvu, Biblija našteva tri osnovne elemente človeštva: duha, dušo in telo. Kristijani poudarjajo dejstvo, da je človekov duh "resnična oseba", sam center človekovega obstoja in bitja. Ko človek sprejme Jezusa Kristusa kot svojega odrešitelja, takrat se zaradi tega njegov duh pretvori v neko "novo bitje" v njem. Duša, ki pomeni človesko voljo, misli in čustva, pa se ne pretvori oz. spremeni, ampak se mora obnavljati vsakodnevno s pomočjo krščanskih običajev, torej branjem Biblije in molitvijo. Za Muslimane v islamski veri pravimo, da imajo neko svojo duhovnost oz. duha, vendar takega, ki je v nekem smislu prav tako eno z Bogom. Spengler pravi, da je dojemanje enotnosti te ideje privedlo do "soglasja", ki je ohranilo harmonijo oz. skladnost v islamski kulturi, predvsem v zlati dobi Islama.