User:Parco1992/sandbox

Národný park Los Cardones

Kategória IUCN II (národný park)

Cardones.

Popis

Krajina

Argentína

Oblasť

Provincia  Salta

Podoblasť

Okresy Cachi, San Carlos

Ekoregión

Monte de sierras y bolsones, Selva de las Yungas, Puna, Altoandina

Súradnice

25°07′31″S66°10′54″O Súradnice: 25°07′31″S 66°10′54″O (mapa)

Všeobecné údaje

Správa

Správa národných  parkov

Stupeň ochrany

Národný park

Vznik

20. november 19961​

Legislatíva

Zákon Č. 24 7370

Rozloha

64 117 ha

en APN [1  webová stránka] Logo parku Národný park sa nachádza v argentínskej provincii Salta. Vznikol 20.novembra 1996 a rozkladá sa na ploche 64 117 hektárov. Ide o suché horské prostredie v nadmorskej výške medzi 2700 až 500 m.n.m. Prevažuje tu vegetácia fytogeografickej oblasti Prepuneňa, ktorú predstavujú najmä kaktusy rodu Echinopsis atacamensis. Tieto kaktusy sú známe pod miestnym menom cardón/cardones. Prítomné tu však sú aj druhy typické pre iné fytogeografické oblasti, ako napríklad pre okrsok Monte de Sierras y Bolsones fytogeografickej provincie Monte, provinciu Puneňa a fytogeografický okrsok Altoandino Quechua provincie altoandina. V parku boli taktiež objavené významné paleontologické nálezy, ako napríklad stopy po dinosauroch staré 70 miliónov rokov, ktoré sú predmetom vedeckého skúmania. Nachádzajú sa tu tiež nástenné maľby. Oblasť bola dôležitá pre predkolumbovské civilizácie, keďže tu pastieri mohli nájsť vodu pre svoje stáda. Národný park nedisponuje dostatočne rozvinutou infraštruktúrou pre zlepšenie turistických služieb. Rezerváciu pretínajú rovná cesta zvaná Priamka Tin-Tin a miestne cesty číslo 33, 42 a 26. Index •	1 Podnebie •	2 Topografia •	3 Pôda •	4 Flóra a fauna •	5 Pozri tiež •	6 Galéria •	7 Referencie •	8 lné projekty Podnebie Na väčšine územia prevláda výlučne suché podnebie, vyprahnuté a horúce s priemernými teplotami vo výške 11° v zime (teplota nižšia ako 0°C je ojedinelá) a 18°C v lete (maximum 30°C). Zrážky sú zriedkavé, ročný úhrn zrážok nepresahuje 200 milimetrov a deväťdesiat percent z toho naprší iba v letnom období (od novembra do marca). Nie vo všetkých oblastiach a nie každoročne prší rovnako. Sneh sa výnimočne objavuje v najnižšie položenej oblast, kde sa teploty pohybujú v rozmedzí 9-10 °C. Vo východnej vysočine Este sa vyskytujú zrážky vo forme krupobitia, a to v úrovni nad. 3500 m.n.m. . Smerom na východ, kde sa nachádza Čarovné údolie a nízke svahy Obispo, sa dá pozorovať postupná zmena podnebia zo suchého na vlhké. Topografia Nachádzajú sa tu tri druhy terénu: horský, s výrazným reliéfom vysočiny a nespojených vrcholov; úpätný s mierne nakloneným terénom, ktorý bol vytvorený činnosťou vodných tokov prostredníctvom nanosenia sedimentov alebo naopak opotrebovaním materiálu; a nakoniec nížinný, ktorý sa nachádza v najnižších častiach reliéfu a v ktorom neustále voda prenáša sedimenty. Pôda Horské prostredie je charakteristické pôdami s častým výskytom viditeľných aj zakrytých kameňov. Sú to podľa výskytu: povrchovo kamenisté pôdy, pôdy strednej až jemnej textúry a pôdy s hlboko včlenenými skalami. V oblasti úpätí hôr a zníženín sa vyskytujú tri typy pôdy: červené púštne pôdy, červené púštne pôdy s nepravidelným výskytom uhličitanu vápenatého a pôdy jemnej a/alebo kamenistej textúry, ktoré vznikli vďaka nánosom z vodných tokov. Flóra a fauna Národný park je pomenovaný podľa veľkého množstva rastlín kaktusu pasacana (Trichocereus pasacana). V najvyšších častiach sa v zhlukoch vyskytuje rohovník (Prosopis ferox). Významná je druhová diverzita kaktusov, spomedzi nich vyniká napríklad druh Echinopsis cinnabarina. Fauna tejto oblasti zahŕňa niektoré ojedinelé či ohrozené druhy, ako napríklad mačka pampová (Leopardus colocolo) či pes horský (Lycalopex culpaeu)a pes pampový (Lycalopex gymnocercus). Časté sú lamy huanako (Lama guanicoe), viskicie horské Lagidium viscacia či pásavce štetinové Chaetophractus vellerosus. Národný park je domovom rozmanitých vtákov a patrí medzi najvýznamnejšie ochranné pásma pre vtákov v Argentíne. Na území národného parku bola zaznamenaná prítomnosť viacerých druhov z radu spevavcov. Sú to napríklad: kazarita hrdzavokrídla (Geosita rufipennis),andár rovnozobý (Ochetorhynchus ruficaudus) a andár skalný (Ochetorhynchus andaecola), šplhač plavý (Upucerthia validirostris), vodnárec sťahovavý (Cinslodes fuscus) a vodnárec horský (cinclodes albiventris), hrotochvost hnedohlavý (Leptasthenura fuliginiceps), košikárik horský (Asthenes heterura), košikárik kordillerský  (asthenes modesta), košikárik fŕkanočelý (Phacellodomus striaticeps) a kačolota suchomilná (Pseudoseisura gutturalis).