User:Paucasso/sandbox

Marta Estrada Herrero (1925-1965) va ser una artista catalana nascuda a Barcelona. La seva mare, Ramona Herrero, era una dona molt religiosa que havia abraçat la fe protestant. El seu pare, Àngel Estrada, va ser impressor i amic del reconegut dissenyador i tipògraf Ricart Giralt Miracle, també membre prominent de la comunitat protestant a Barcelona. Àngel Estrada i la seva esposa van tenir tretze fills, entre els quals hi va haver diversos músics, dos metges, dos professionals de les arts gràfiques i un professor universitari de filosofia. Inicialment més interessada per l'escultura que no pas per la pintura, Marta Estrada va estudiar a la Llotja de Barcelona i a l’Escola Superior de Belles Arts Sant Jordi. Finalment abocada a la pintura, però, la seva curta carrera com a artista va ser intensa, efectuant una ràpida evolució des d’un estil figuratiu amb elements nonellians fins arribar a una abstracció expressionista. Va manifestar des dels inicis una predilecció pels grans formats i les pigmentacions fosques i dramàtiques. A part de participar en diverses exposicions col·lectives, Marta Estrada va realitzar tres exposicions individuals, dos a l’Ateneu Barcelonès (1959 i 1962) i una final a l'Ateneo de Madrid (1964), totes ben rebudes per la crítica. Els seus dos màxims valedors en el món de l’art van ser, d'una banda, a Barcelona, l’escriptor i crític Àngel Marsà i, de l'altra, a Madrid, el crític i comissari d’exposicions Carlos Areán. Entre els crítics que van admirar la seva obra cal destacar Mercedes Molleda, Alberto del Castillo, Modest Rodríguez Cruells, Lina Font i el poeta José Hierro. Dels artistes amb qui Marta Estrada va compartir exposicions col·lectives cal mencionar entre d’altres els escultors Josep Mundet i Xavier Corberó, i els pintors Joan Josep Tharrats, José Luís Zarraluqui, Olga Sánchez, Domènec Carles, Josep Maria García-Llort, Teresa Vilarrubias Perarnau, Santiago Pericot, Angel Orensaz, Albert Ràfols-Casamada, Norman Norotzky, Glòria Morera, Concha Ibáñez, Aurora Altisent, Carme Glòria Canals, Francisco Valbuena Briones, Joan Brotat i Maria Assumpció Raventós. Més enllà de la seva obra artística, Marta Estrada també va realitzar una notable tasca com a docent, sobre tot a l’Escola de la Dona de la Diputació de Barcelona, on va establir una gran amistat amb la pedagoga Mercè Torrents i Bertrana. A començaments dels anys 60, Marta Estrada va anar sovint a les tertúlies, trobades i exposicions organitzades a casa dels germans Torrents, on hi acudien també l'editora Esther Tusquets i diversos membres de la gauche divine barcelonina, a part d'alguns joves cantautors de la Nova Cançó. Finalment, cal assenyalar també la presència de Marta Estrada en els inicis de l’art-teràpia a Catalunya de la mà del professor i psiquiatra Nicanor Ancochea, director de la Clínica Mental de Santa Coloma de Gramanet. Entre 1961 i 1964, les joves pintores Marta Estrada i Carme Glòria Canals van ser les primeres professores al taller d’arts plàstiques creat a sanatori i que fou batejat com a Círcol Artístic de Santa Dimpfna.