User:Pvkanev/sandbox

Квадрокоптерът, който е известен още като четирироторен хеликоптер или квадроротор, е мултироторен хеликоптер, който се издига във въздуха и се задвижва от четири витла. Квадрокоптерите са класифицирани като роторни апарати, които се различават от летателните апарати с фиксирани крила, защото тяхното издигане се причинява от комплект ротори (вертикално поставени витла).

За разлика от повечето хеликоптери, квадрокоптерите използват два комплекта от идентични витла, които са фиксирани на еднаква височина. Две от тях се въртят по часовниковата страна и другите две обратно на часовниковата стрелка. Всичките използват различни степени на обороти в минута, като по този начин се контролират издигането и усукването на апарата. Контрол върху движението на машината се постига като се променя нивото на революции на едно или повече от витлата, като по този начин се променят нейните степени на момент на сила, тласкане и издигане.

В ранните години на летенето квадрокопторните конфигурации били считани за предлагащи решения на някои от постоянните проблеми във вертикалния полет. Такива са били проблемите свързани с контрола на усукване, липсата на ефективност при витлата, които се инсталират на опашките и причиняват ненужно повдигане. Тези трудности могат да бъдат преодолени и премахнати като се използва въртене в обратна посока. Също така по-малките витла, които се използват при квадрокоптерите, могат да бъдат построени доста по-лесно. През 20те и 30те години на ХХ век редица дизайни на квадрокоптери управлявани от хора се появяват на бял свят. Тези превозни средства са едни от първите успешни кораби, които тежат повече от въздуха и успешно могат да се използват за отвесно издигане и приземяване. Въпреки това, ранните прототипи са се представяли зле, а по-късните пък били трудни за управление поради тяхната нестабилност и ограничена възможност за контрол.

През последните години дизайни на квадрокоптери стават популярни в развитието на безпилотни летателни апарати. Те използват електронни контролни системи и електронни сензори за стабилизиране на летателния апарат. Поради малкия им размер и пъргавата маневреност, тези квадрокоптери могат да летят както на закрито така и на открито.

Квадрокоптерите имат няколко предимства пред хеликоптерите с подобни размери. Първо, квадрокоптерите не се нуждаят от механично скачване за промяна на ъгъла и височината на витлата докато те се въртят. Това опростява дизайна и поддръжката на апарата. Второ, употребата на четири ротора дава възможност да се намали диаметъра на всеки един от тях в сравнение на тези, които се използват при хеликоптерите. Това дава възможност да се намали кинетичната енергия на всяко витло по време на полета. По-този начин се намаляват щетите, в случай че витлата се ударят в някое препятствие. Така при по-дребните безпилотни летателни апарати може да се даде възможност за близко взаимодействие с апарата докато той е в полет. Някои от малките квадрокоптери имат и рамки, които обкръжават витлата, което им дава възможност да летят през по-предизвикателни среди с по-малки рискове от нараняване на апарата или заобикалящото го пространство.

Поради лекотата на сторежа и контрола им, квадрокоптерите са често използвани като аматьорски проекти за летателни апарати.