User:Rebeka4444

Zakladnica rastlinskega sveta
Sečoveljske soline so kot bogata zakladnica rastlinskega sveta uvrščene med najpomembnejše lokalitete naravne dediščine v Sloveniji. Submiteransko podnebje, povečana slanost vode in opustitev solinarske dejavnosti na večjem delu solin ustvarjajo posebne ekološke razmere, v katerih preživijo le tisti organizmi, ki so nanje prilagojeni. Rastlinam, ki uspevajo na slanih tleh, pravimo slanuše ali halofiti. V zaprtih kanalih z nekoliko globljo in slano vodo naletimo na obmorsko rupijo (Ruppia maritima), v očasno poplavljenih solinskih bazenih pa je največ osočnika (Salicornia herbatea,). Na bregovihkanalov in nekoliko dvignjenih opuščenih solinskih bazenih prevladujejo rastline z neopaznimi cvetovi, ki jih tako kot osočnika uvrščamo med metlikovke: sinji in grmičasti členkar (Arthyrocneumum glaucum in A. fruticosum), lobodovec (Halimone portulacoides), navadna obrežna lobodika (Suadea maritima), sodina solinka (Salsola soda) in tatarska loboda (Atriplex tatarica). Tem se pridružuje oskolistna mrežica (Limonium angustifolium), ki s svojimi vijoličastimi socvetji v poletnih mesecih obarva osušena solinska polja. Na skalnih nasipih glavnih kanalov uspevata še dva halofita: kobulnica morski koprc (Crithmum maritimum) in košarnica z rumenimi socvetji obmorski oman (Inula crithmoides). Edino slovensko rastišče navadnega hijacinta (Bellevalia romana) je zaradi bližine letališča močno ogroženo in delno že uničeno. Botanični pomen Sečoveljskih solin utemeljuje tudi podatek, da na tem območju uspeva kar 45 vrst iz Rdečega seznama ogroženih rastlin v Sloveniji.