User:U5K0/Sandbox

Primer alternativne prehrane je tudi presna prehrana. Tu govorimo o prehranjevanju večinoma ali pa izključno s surovo oziroma neobdelano hrano. Njeni zagovorniki iz različnih razlogov zavračajo toplotno in včasih tudi druge načine obdelave hrane. Presno prehranjevanje je utemeljeno na trditvah o škodljivosti prehranjevanja kot ga priporoča glavnina sodobne medicine ter na trditvah o lastnih zdravstvenih prednostih v primerjavi z le tem.

Pogosta trditev zagovornikov takšnega prehranjevanja je, da obdelava hrane, predvsem toplotna, tej odvzame hranilno vrednost. Ta kritika je posebej ostra v zvezi z mikrohranili, ki da jih predelava bodisi uniči ali poškoduje, bodisi drugače prepreči njihovo uporabo v organizmu. Presna prehrana pa naj bi organizmu posredovala največjo možno hranilno vrednost in tako zagotavljala zdravilne učinke.

Ta trditev je sicer deloma pravilna, saj nekateri načini priprave hrane dejansko odstranijo del hranilne vrednosti zaužite hrane. Težava se skriva v nekaterih zamolčanih dejstvih. Dejstvo je, da človeški organizem za zdravo delovanje potrebuje zgolj zelo omejeno količino mikrohranil. Dejstvo je tudi, da t.i. uradna medicina ne predpisuje prehrane, ki bi bila sestavljena zgolj iz intenzivno toplotno ali drugače obdelane hrane, temveč pestro prehrano, ki naj jo sestavlja veliko sadja in zelenjave ter polnozrnatih žitnih izdelkov. Cvrtje je posebej odsvetovano. Dejstvo je, da toplotna obdelava pri nekaterih hranilih igra pozitivno vlogo, saj bodisi sprosti hranila, ki v surovi hrani organizmu niso na voljo, bodisi uniči anti-hranilne faktorje. Še en učinek toplotne obdelave je zmanjšanje volumna zelenjave, kar povzroči, da oseba zaužije večjo maso živila po volumnu - ta namreč sproža občutek sitosti. Ker ima tako obdelana kot surva zelenjava preventivni učinek proti raku, se v praksi izkaže, da pri obdelani hrani uživamo večjo korist. Tu omenimo še dejstvo, da mokra toplotna obdelava rastlinske hrane, v nasprotju z nekaterimi trditvami, ne uniči vlaknin, ampak pripomore k njihovi preobrazbi v fiziološko uporabno, vodotopno obliko. Trditev je torej v praksi nasprotna od dejanskega učinka presne diete na človeški organizem.

Priljubljen argument zagovornikov presne prehrane je, da toplotna obdelava denaturira encime, ki jih uživanje surove hrane ohranja. Uživanje delujočih encimov naj bi tako ali drugače koristilo zdravju.

Ta argument deloma točen, saj toplotna obdelava v resnici denaturira beljakovine vključno z encimi. Spet pa moramo ugotoviti, da je sklep napačen. Dejstvo je namreč, da človeški prebavni sistem že zelo zgodaj v svojem poteku, v želodcu, onemogoči delovanje tujih encimov in jih z vsemi ostalimi zaužitimi beljakovinami razcepi na kratke odseke aminokislinskega zaporedja. V črevesju se nato absorbirajo zgolj majhni sestavni deli beljakovin, amino kisline in kratki peptidi. Ohranjanje encimov v delujočem stanju do oralnega zaužitja je torej po vstopu v želodec brez pomena.

Nekateri zagovorniki presne prehrane trdijo, da kuhanje povzroča zastrupitev hrane. Res je, da intenzivna toplotna obdelava mesa, t.j. praženje ipd., povzroča nastanek rakotvornih spojin, kot so heterociklični amini. Drži pa tudi, da lahko nasajanje teh spojin zmanjšamo za med 40% in 90% z uporabo piva, vina ali limoninega soka pri praženju - meso mariniramo. Poleg tega na njihovo nastajanje vpliva tudi temperatura in čas pripravljanja, ter način kuhe - obračanje mesa ipd. Koristno je tudi ohranjanje vlažnosti mesa tekom priprave. Lahko torej zaključimo, da je pomemben način in ne zgolj prisotnost toplotne obdelave. Podatkov o povečani toksičnosti toplotno obdelanih rastlinskih hran ni.

Še ena pogosta trditev je, da smo ljudje evolucijsko prilagojeni uživanju surove hrane, torej je toplotna obdelava hrane nekakšno umetno onesnaževanje človeškega organizma. To ne drži. Res je, da smo ljudje edina živalska vrsta, ki redno toplotno obdeluje svojo hrano. Res je tudi, da so vse ostale živali prilagojene na uživanje surove hrane. Iz tega pa ne izhaja, da je kuhanje v neskladju s trenutnim stanjem človeške evolucije. Ljudje in naši predniki dokazano kuhamo nepretrgoma že več sto tisoč let. V tem času smo se močno prilagodili na kuhano in drugače obdelano hrano. Mehansko ogrodje lobanje namenjeno žvečenju ter žvečilne mišice so se drastično ošibile, zobovje se je precej zmanjšalo v svojem obsegu. Potrošnja energije organizma se je z rastjo možganov hudo povečala in s tem je obdelovanje hrane postalo nujno. Prav tako se je skrčilo črevo. Glede na te in druge prilagoditve si brez obdelave težko predstavljamo zadostno zagotavljanje vseh potreb organizma. Trditev je v jasnem nasprotju z dejanskim stanjem.

Ker so skupine pristašev presne prehrane razdrobljene in po svojih metodah ter razmišljanju raznolike obstaja še cela vrsta trditev o nujnosti in koristnosti uživanja surove neobdelane hrane. Zaradi omejenega obsega tega članka, omejene raziskanosti nekaterih trditev ter nadnaravne vsebine drugih so zgoraj obravnavani zgolj nekateri argumenti zagovornikov tega načina prehranjevanja, ki imajo metodološko materialističen značaj, t.j. so znanstveno preverljive.

Razen problematičnosti trditev v prid presni prehrani pa je potrebno omeniti še tiste nevarnosti povezane z njo, ki jih zaenkrat poznamo.

Pri osebah, ki se dlje časa prehranjujejo v skladu z načeli presne prehrane je zabeležena povišana nevarnost zobne erozije. Možne razlage za to so povprečno bolj kisla hrana, večja erozija kot posledica več in bolj intenzivnega žvečenja in pomanjkanje kalcija. Ob dolgotrajnem prehranjevanju s surovo in neobdelano hrano je zabeležena tudi izguba telesne teže kar je pri osebah z že predhodno idealno ali prenizko telesno težo nevarno za zdravje. Izguba telesne teže je pri ženskah bolj intenzivna kot pri moških. Pri ženskah se pojavlja tudi amenoreja. Med privrženci te diete je zabeležena tudi izguba kostne mase na klinično pomembnih mestih. Poleg nezadostne količine zaužitih kalorij se pri pristaših presne prehrane, posebej njene vegeterjanske različice, pojavlja tudi pomanjkanje vitamina B12, železa, cinka, ω-3 maščobnih kislin, kalcija in vitamina D. Manjkajoča hranila je potrebno nadomeščati s prehranskimi dopolnili ali pa zelo skrbno izbirati sestavine obrokov, da so zagotovljene vse potrebe organizma. Poleg naštetega presna prehrana zavrže tudi osnovne koristi toplotne obdelave. Tako je pri tem načinu prehranjevanja prisotna povišana nevarnost bakterijske okužbe, vnosa živih parazitnih organizmov in zaužitja hrane, ki je po prekuhavanju užitna, v svoji surovi obliki pa toksična.(1) Toplotna obdelava tudi pripomore k razgradnji večino fitofarmacevtskih sredstev, ki včasih še ostanejo na živilih. Ker ljudje hrane ne izkusimo zgolj kot gorivo za organizem je pomembno omeniti tudi neudobje in težave povezane z okusom surove in neobdelane hrane. Te so lahko v poljubnem vzorcu oseb tako hude, da med njimi velik delež opusti ta način prehranjevanja med nekaj mesecev trajajočo raziskavo.

Viri
Article has been moved to mainspace:
 * SpaceVidcast