User talk:Alexandraborut

Cronică de film- Hachiko: A Dog’s Story

Filmul prezintă o frumoasă poveste, şi tot odată o lecţie, de prietenie dintre un bărbat şi un câine, poveste care se leagă într-o gară şi se pare că tot aici se termină. Însă legătura dintre cei doi este atât de puternică încât se păstrează până dincolo de moarte.

Filmul Hachiko: A Dog’s Story, sub regia lui Lasse Hallstrom şi avându-l în rolul principal pe Richard Gere, este o dramă inspirată dintr-o poveste reală, petrecută în Japonia în prima parte a secolului XX. Personajul lui Richard Gere, profesorul Parker Wilson găseşte într-o zi, coborând din tren, un căţeluş pe care se hotărăşte să-l ducă acasă şi să-l păstreze, formând un cuplu de nedespărţit. Câinele vine în fiecare zi la gară, la aceiaşi oră pentru a-şi aştepta stăpânul, ajungând să îl cunoască toată lumea.

Personajele principale sunt profesorul şi câinele găsit în gară. La început, ştiind că soţia sa nu va fi de acord cu păstrarea lui, pune anunţuri prin oraş. Totul ia însă o altă întorsătură când chiar ea le zice unor doritori că animalul găsit are deja o familie, pe cea a ei, chiar dacă Hachi i-a distrus o machetă la care a lucrat luni de zile. Cel mai bucuros de această decizie este, binenţeles, profesorul. Câinele se ataşează foarte mult de cel care l-a găsit, atât de mult încât îşi însoţeşte în fiecare dimineaţă stăpânul la gară şi îl aşteaptă în fiecare seară pe peron să se întoarcă de la locul de muncă. Într-o zi nefastă însă profesorul suferă un accident cerebral şi decedează, neîntorcându-se niciodată acasă cu trenul. Timp de 9 ani Hachiko merge zi de zi la staţia de cale ferată pentru a-şi întâmpina stăpânul, uimindu-i pe localnici prin devotamentul lui şi predându-le acestora o lecţie despre iubire şi compasiune.

Dincolo de această poveste, început este cel care reuşeşte să menţină interesul viu pe tot parcursul acţiunii. Filmul începe într-o sală de clasă, unde nişte copii vorbeau despre eroii lor. Printre aceştia se numără şi nepotul profesorului, care vorbeşte despre povestea minunată a bunicului său şi a lui Hachiko, eroul despre care a ales să vorbească. Este interesant faptul că deşi spune că nu a mai ajuns să-şi cunoască bunicul fiindcă a murit când el era foarte tânăr, atunci când aude povestea despre el şi Hachiko, simte de parcă îi cunoaşte.

Este un film care chiar îţi ajunge la inimă, în special iubitorilor de aminale. Un film cu adevărat emoţionant, ţinând cont că se bazează pe o poveste reală. Recomand filmul atât adulţilor cât şi copiilor, deoarece dincolo de finalul trist, este o poveste frumoasă, care reuşeşte să surprindă şi să dovedească încă o dată că câinele este cel mai bun prieten al omului.