User talk:Cristinaalbu21/sandbox

Pronumele personal din Limba turcă

Pronumele personal din limba turcă este și se comportă similar în propoziție cu pronumele personale din celelalte limbi. În limba română, pronumelui i se adaugă prepoziții și articole. În limba turcă, fiind o limbă aglutinantă, la rădăcina cuvântului se adaugă sufixe.

Spre deosebire de limba română, limba engleză și alte limbi, unde persoana aIII-a, la numărul singular este diferențiată prin gen, în limba turcă, acesta nu se diferențiază. Același lucru se întâmplă și în cazul persoanei a III-a, aflată la numărul plural. Pronumele personale el (gen masculin) și ea (gen feminin) se identifică în limba turcă cu o, iar pronumele personale ei (gen masculin) și ele (gen feminin) cu onlar.


 * La persoanele I și a II-a singular, în cazul dativ, întâlnim ceea ce se numește alternanță fonetică, care, în acest context, se realizează prin transformarea lui e în a.
 * Limba română are cinci cazuri gramaticale, pe când limba turcă are în minus cazul Vocativ și în plus cazurile: Ablativ, Locativ și Instrumental, care în limba română se identifică mai degrabă prin partea de propoziție denumită Complement Circumstanțial.

- Nasılsınız? [Cum sunteți? (voi)/ Ce faceți? (voi)] poate însemna de asemenea și [Cum sunteți? (Dumneavoastră)/ Ce faceți? (Dumneavoastră)]
 * Forma siz a pronumelui personal și implicit afixele acestuia pot fi folosite și ca variantă pentru adresarea într-un cadru formal, astfel: