User talk:Dzionix

Muzikos istorija - urbaitis
Turangalila – simfonija buvo dideles apimties orkestrinis kurinys. Parasytas Bostono simfoniniam orkestrui 1946-1948 igaliotas Serzo Kuzevitskio. Premiera ivyko 1949 Gruodzio 2d, dirigavo Leonardas Bernsteinas Bostone. Uzsakyme nebuvo nurodytas kurinio stilius ir trukme, tai buvo palikta spresti kompozitoriui. Kuzevitskiui buvo sumoketa uz jo dirigavima premieroje, bet jis susirgo ir tada dirigavo Bernstein. Ideja: Daugelis Mesiano kompoziciju yra religinio ir ikvepiancio pobudzio. Tuo metu kompozitorius buvo suzavetas Tristano Ir Izoldos istorija. Savo kompozicijoje jis panaudojo meiles ir mirties temas. Kitos dalys skamba kaip ciklas „Harawi“. Sis ciklas skirtas Pianinui ir sopranui bei chorui be akomponiamento. Kaip manyta tai 20 amziaus sedevras, nes pasirodymas trunka apie 80 minuciu. Paklaustas apie darbo trukme ir tuose 10 veiksmu, ir del ko jis naudoja Marteno bangas, Messiaen‘as paprastai atsake: „Tai meiles daina“. Daliu pavadinimus kompozitorius sugalvojo panaudodamas Sanskrito zodzius Turanga ir Lil kurie isvertus i anglu kalba reiskia „meiles daina ir himnas dziaugsmui, laikui, daliai, ritmui, gyvenimui ir mirciai“ ir apibudina kaip dziaugsma Turangalila kaip superzmogu, pilna, zavu, nuostabu, nevarzoma. Instrumentuote: Pianinas ir marteno bangu klaviatura. Mediniai puciamieji: pikolo, 2 fleitos, 2 obojai, anglu ragas, 2 klarnetai, bosinis klarnetas, 3 fagotai Variniai puciamieji: 4 valtornos, 3 trimitai, 1 trimitas in D, kornetas, 3 trombonai, 1 tuba. Musamieji (nuo 8 iki 11 Zm.) Vibrofonas, varpeliai, trikampis, temple blocks, wood block, lekstes (crash ir 3 tipai susp.), tam tamas, tamburinas, marakasai, solinis bugnelis, tabor, bosinis bugnas, varpai. celesta, styginiai (32 smuikai, 14 altu, 12 violanceliu ir 10 kontrabosu). Pianisto partituroje yra keletas kadenciju. Struktura: 1.	Introdukcija 2.	Meiles daina 3.	Turangalila 1 4.	Meiles daina 2 5.	Kraujo zvaigzdziu dziaugmas 6.	Meiles miego sodas 7.	Turangalila 2 8.	Meiles vystymas 9.	Turangalila 3 10.	Finalas Kompozitoriaus pradinis planas buvo parasyti 4 daliu simfonija, kuriomis tapo 1, 4, 6, 10 dalys. Veliau jis pridejo dar 3 Turangalila dalis, kurios originaliai vadinamos „talas“, kad panaudotu Indiskus ritmus. Buvo iterptos 2, 8 ir galiausiai 5 dalys. Jis autorizavo 3, 4, 5 dalis ir pavadino jas „Trys Talos“ (o ne Trys Turingalilos dalys), bet veliau tapo nepripazintos is viso performanso istraukos.

Chronochromie 1959-1960 Chronochromie – tai kurinys dideliam orkestrui, sukurtas 1959-1960. Si kurini uzsake Heinrich Strobel (vieno garsaus festivalio organizatorius). Strobel‘as reikalavo, kad kompozicijoje nebutu pianino ar marteno bangu klaviaturos, ir leido Messiaen‘ui laisvai rasyti. Pirma karta kurinys atliktas 1960 spalio 16 „Donashingeno festivalyje“ orkestro Sudwestfunk Baden-Baden, vadovaujamam Hanso Rosbaud‘o. Orkestro sudetis: 4 fleitos, 3 obojai, 4 klarnetai, 3 fagotai, 4 valtornos, 4 trimitai, 3 trombonai, tuba, 8-11 perkusistai, styginiai: 32 smuikai, 14 altu, 12 vioalanceliu, 10 kontrabosu, daug derinamos perkusijos – varpeliai, ksilofonas, marimba ir varpai kartu su instrumentais neturinciais derinimo – gongai, lekstes ir tam-tam‘as. Kurinio trukme – 24 minutes. Chronochromija remiasi dvigubo garso materija. Laikinai pasikartoja ritmai 32 skirtingus kartus, laikomi kaip simetriniais apvertimais, tokia pat tvarka. Rezultate girdimos fraziu permutacijos, uzdedant viena fraze ant kitos. Naudojamos Prancuzijos, Svedijos, Japonijos, Meksikos pauksciu melodijos. Taip pat naudojami vandens garsai kriokliai, upes is prancuzijos alpiu. Garsu ir tembru misinys, spalvina visa kurini. Dalys: 1.	Introdukcija – prasideda 2 Japonijos pauksciu „Kibitaki“ ir „Uguisu“ daina. Izanga baigiasi galingo erelio verksmu. 2.	Strophe I – naudojamos permutacijos, spalvinimai. 3.	I antistrophe – Tesiasi strazdo bei vieversio giesmes. Naudojami musamuju garsai (suspended cymbal trill, styginiu garsai). Veliau isijungia ksilofonas, marimba – sukurdami gera ekstaze. 4.	Stanza II 5.	Antistrophe II 6.	Epode 7.	Coda

K. Penderecki - St. Luke Passion (Passio et Mors Domini Nostri Jesu Christi Secundum Lucam) Kurinys chorui ir orkestrui parasytas 1966m, ji sukurtas remiantis atonalia technika, isskyrus Stabat Mater dalyje panaudojami 2 Mazoriniai trigarsiai. Daznai naudojami klasteriai, variniai puciamieji ir vargonai groja fortissimo. Pendereckis kartais naudoja dvylikos toku serializma, bei naudoja B-A-C-H motyva. Choras naudoja praplestas technikas, tokias kaip rekimas, kalbejimas, kikenimas, svilpimas. Orkestruote - St. Luke Passion yra parasytas dideliam sastatui: Kalbetojui; sopranui, baritonui ir bosui – solistams (baritonas dainuoja Kristaus role); trys misrus chorai ir berniuku choras; vargonai; didelis orkestras be oboju, klarnetu su saksofonais ir didele perkusijos sekcija. Tekstai naudojami lotynu kalba. Pagrinde sudaro tekstai is Luko evangelijos. Kurinys padalintas i 2 dalis ir 27 sekcijas, 13 pirmoje dalyje ir 14 antroje.

Henry Cowell (1897 kovo 11 – 1965 gruodzio 10) – amerikieciu kompozitorius, teoretikas, pianistas, mokytojas ir publicistas. Jis buvo ikveptas Virgil Thompson‘o (amerikieciu kompozitoriaus). Jo muzika apeme platu spektra israiskos priemoniu. Pradejo ekspermentuoti su ritmais, harmonija, instrumentu skambesiu. Gime Californioj, kaime. Jo tevas buvo airis, todel ivede Henri i airiska muzika, kuri dare itakos jo karierai. Kol neoficialiai mokesi muzikos, pradejo kurti paauglysteje. Veliau istojo i Californijos universiteta, Berkeley. Studijavo harmonija ir kitus dalykus pas Seeger, Edward Griffith Stricklen ir Wallace Sabin. Po 2 metu studiju Berkelyje, toliau tese studijas New York‘e, kur netiketai sutiko Leo Ornstein (futuristas kompozitorius-pianistas). Dar paauglys parase Dynamic Motion 1916m tai jo pirmasis svarbus darbas analizuojant tonu-klasteriu galimybes. Tam atlikti reikia naudoti abu dilbius, kad pagroti masyvius sekundinius akordus, ir laikyti, kad testusi intensyvus disonantinis klasteriu skambesys. Cowell greit gryzo i Californija, ir ikure teosofizine bendruomene. Rase „The Building of Banba“, „The Tides of Manaunaun“ (fortepionui 1917m), Aeolian Harp (1923) groja fortepijono stygomis, naudoja ivairius daiktus, varztus ikistus tarp stygu, kad isgauti skirtinga skambesi. Veliau tai priimta vadinti „prepared piano“. Kamerine muzika: Quartet Romantic 1915-17, Quartet Euphometric 1916-19m., „The Banshee“ ir „Tiger“.