User talk:Mogenssolvang

Mogens Solvang (Cykling)

Mogens Solvang Hansen (Født-September 7,1931 Palnatokesvej 49 Odense, Denmark Indholdsfortegnelse) Email: solvanghansen@hotmail.com

• Hobby - Svaeveflyver • Krigen 1940 • Søspejder • Cykling • Motorcykleløb • Solonskydning • Canada • Jagt • Pistolskydning

Jeg blev født hos mine bedsteforaeldre. Min Mor blev gift2 aa senere. Men ikke til min rigtige far hun gitede sig med en Lars Peder Hansen. Som blev min Stedfarder, som var god til us alle. De senere fik en søn, Ib senere fik en datter Jytte. Jeg blev hos mine besteforaeldre, til jeg var 15 aar gammel. Og viste ikke noget om at jeg havde in rigtig far, før jeg var 17, aar mødte ham ikke for jeg var 21, aar han kom meget paa Cykelbanen. Og til Landevejsløb. Senere fandt jeg ud af han havde et vaerksted i Odensen hvor jeg mødste ham for føreste gang. Jeg forblev hos min bedsteforaeldre og gik paa Korsløkkeskolen der laa 3 km fra hvor vi boede men i 1939 døde min bedstefar, hvor min bestemor og jeg blev allene og Krigen brød un aaret efter 1940, saa der kom som slemme aar men vi klarede det godt. Som ung dreng arbejde jeg meget med ømodelflyver, det var meget intresandt, og jeg var medlem af Odense Model Svaeveflyve Club i Dronningsgade, Odense. Søndagene tog vi til Otterup, paa en gammel flyveplads, hvor vi fløj med vores modelflyver.

Jeg begyndte at søge arbejde som bybud, og fik arbejde hos Købmand Enghus i Søndergade som svejer som vi kalte det, det var slev mange ømere i løn. Det var hos Marius Madsen's Efterfølger, Papier firma.

Efter, der kom jeg hen til Kaffefirmaet I.L. Christensen i Asylgade, Odense. Dengang var jeg ogsaa medlem af K.F.U.M."s Søspejder, der havde en stor Sejlbaad ved Seden Lystbaadehavn. Hvor vi laerte mange forskellige ting inden for, sejle sporten.  Og vi sejlede mange forskellige steder, omkring de Danske farevande det var en deglig sport.

In 1945, lejede min stedfader en gaard med en stor mose til, hvor vi skude grave tørv den sommer. Den kaldes "Fandens Mose" og laa syd fran Krarup, i meget smukke omgivelser. Fordi den kaldes fandens mose sikkert fordi aar tilbage var der en mand der hang sig selv uppe paa hølofted samt var der flere dyr og selv Kronhjorte, der levede i de omraader for mange aar siden, og der druknede i mosen. Da vi gravede dyn up, og var nede i 3-4 meters dybte, fand vi flere ben selv anglers fra Kronhjorte. Det var meget entrasandt. Tørrendøn blev graved up i en aeltemaskine og blandet med vand, derefter blev kørt ud i marken, for at bliv tørret i sol og varme, og senre solgt til at fyre med i ovne. Omraaet hvor moserne ligger har meget smukke omgivelser, og har masser af vildt. Fasaner Aender Raavildt. Den sommer gik hurtigt, jeg gik ogsa til praest paa Braetrolleborg, slot for jeg skulde konfirmeres, til efteraaret i Vore Frue Kirke, i Overgade, i Odense.

Senere søgte jeg en til Skibsrederier, og fik hyre ve ø.k. Redero, og kom ud at sejle med deres Falstria, der sejlede mellem USA, Canada, Eruope. Her var jeg den yngste dreng om bord. Kun 15 aar gammel nogle ture, afmønsret jeg, og vendt tilbage til Odense. Men saa hans kone, solgte til Odense Kommune.

Derfra gik turen til Odense, Vadtfabrik i Klaregade. From der optog jeg Cykling. Min første cykel købte jer hos Aage Persaon i Vinnegade, den havde traefaelge ja trafaelge. Jeg blev medlem af Fyns Cykel Ring, og begyndte at traene dag after dag. Det var i aar 1948 Odense Cykelbane skulde open, det vil blive en  stor  dag  for  Cykelsporten  Paa Fyn. Jeg var nu blevet  medlem  af  Fyns  Cykel Ring og vilde starte  paa  Landevejen. Formanden for Cykelkluben, dengang var  Harry  Rasmussen. Jeg skulde starte i  classe D og kun  køre cykelløb 40-50km. Saa jeg kom igang med traening, naesten hver aften,gik det ud af landevejen. Om vinteren blev det med  gymnastik paa  Bolbro Skole. Hvor vores treaner var Jørgen Poulsen. En af vores tidliger beste Cykelrytter. Om Søndagen havde vi klubture, der tog vi mest til skovene løb up og ned af bakkerne med cyklen paa nakken, det var en god traening.

Jeg dyrkede ogsaa Riffelskydning om vinteren. Det gjore vi i Kaelderen, i den gamle Fyns Forum det var ikke saa meget traening for min cykling, men jeg  haraltid godt  kunde lide at skyde konkurrence, saa  det var lidt extra. Jeg var  ogsaa  medlem af  Odense  salon-og-pistol  skytteforeneng,  samt Salonsydeklubben 1903, hvor jeg skød mig til aarets Vandrepokal 1954-1955. Det har altid vaeret en  hobby for mig. Saadan gik hele vinteren. Men nu kom tiden til at komme ud paa astfalden. Jeg kørte in del Centersbane løb det foraar og sommer. Men saa kom Fyns Distrekt Handicapløb, det  gik med  enkel  start, en  til  to minnutter's mellemrum. Løbet endte med at de store kannoner, kunde ikke køre us ind, saa blev vundet af Kurt Rasmussen F.B.C. Med mig paa en anden plads. Saa det første løb gik godt, og jeg fortsatte i D-klassen den sommer. Vinteren gik det nye aar begyndte paa Vejle Idraethøjskole. Det var en god begyndelse, paa aaret. Jeg var rykket op i C-klassen hvor vi begynde at køre med samlet start, og laegner distancer. Midt første løb var et 100 km i Ringsteds Cacinoløb. Hvore jeg blev vinner of løbet. Derefter var det Hobro løbet i Jylland, hvor jeg cyklede till Hobro ca 250 km statede Lørdag morning fra Odense, og var deroppe senere paa dagen. Kørte løbet søndag morning, kom hjem til i en 6 mand spurt hvor jeg vandt løbet. Efter shower og kaffeboret, kørte jeg til Odense, og var hjemme søndag nat. Stod up Mandag morgen gik paa arbejde, efter arbejde hjem og gøre cyklen klar til traening naeste dag Tirsdag.

For at rykke up i en højere klasse skal man køre ind 20 points, hvor en første plads giver 3 points, en anden giver 2 points, og en 3 plads giver et point. Jeg havde et godt aar med gode placeringer, og slutningen af aaret, købte jeg en ny cykel. Hos Leopold Grønning paa  Skibhusvej, Odense, og  blev bygget af Haagen  Christensen. Der dengang var vores beste sprinter  paa  Odense Cykelbane. Det var en god cykel den beste jeg har haft. Til en dag hvor jeg  skulde køre at  gadeløb  i Korsøer  paa  Sjaelland. Vi statede ca 35, rytter men  lige  efter  starden  var  vi 3 rytter der  stak af. Det var Leo Lind, fra Odense Cykelbane, Poul Diriksen,fra Naestved mig selv Mogens Solvang, Fyns Cykel Ring. Vi tog hurtig afstand fra feldet. Men i en af mine føringer kom midt forhjuld ud i som løst grus i et sving, saa jeg gik i astfalden, med hoved først. Saa der røj et par fortaender, samt en del skind. Det vaerste var min cykel var faertig. Leo og Poul maatte op over fortovet, for at undgaa at køre over mig. Efter dette uheld, maatte jeg ud til Leopold Grønning igen. Saa gik Haagen Chistensen igang med en ny Cykel til mig. Da den var faertig var jeg ogsaa klar til at køre igen.

Men saa kom efteraaret og det var tiden at skulle ind og aftjene min vaernepligt, der var flere fra Odense. Der var indkaldt bl,a Mogens Rasmussen fra Odense  Cykelbanen (Momberg). Vi blev først sendt til Padborglejern ved den Tyske  graense,  der  var  vi til foraaret, hvor  vi saa  blev overført til Itzehoe i  Tyskland  hvor  vi var udstationeret ved 2/6 rigments Stabs- kompagnie. Og der  blev vi til 1952. Jeg var heldig som soldat. Millitaeret gav mig lov til at tage min Landevejscykel, med til  Tyskland, saa jeg kunde passe  min  traening  saa godt som mugligt, foruden den fysiske  traening, vi faar, hos millitaeret. Kunde jeg tage til landevejen et par gange omugen hvis jeg havde tid. Den sommer gik godt vi blev hjemsendt i 1952. Hvor jeg fortsatte i  B-klassen  og kom ret hurtig i god form igen, midt første løb var Storbaeltsløbet ved Korsøer paa Sjaelland  her  blev  jeg nr 4 samme tid som vinneren. Men godt med traening begynde det at gaa godt igen. Nu kom Fyns Bicykel Club's Albaniløb, up hvor baade. A-B Classerne kørte sammen, der var mange gode rytter i feldet. Men der var ogsaa et par uheld paa vejen, inden vi naaede  maalet, var vi ku 4 rytter  tilbage, til spurten hvor jeg vandt, foran Stig Nedergaard, og Ib Pedesen samt Ove Rasmussen.

Efteraaret kom og jeg vilde gerne prøve at køre Motorløb, en ting jeg har fortrudt mange gange. Jeg blev medlem af Fyns Motor Sport, og begynde at køre Trials, først paa en 125 cc D.K.W. Den 175 cc Puck, Den 500 cc A.J.S.  Jeg havde en god tid jeg kørte ogsaa paa Roskilleringen et par gange, samt en del Motor Cross. Efter en del løb, ødelade jeg motoren for at fortsaette, solgte min forlovede Inge Pedersen, sidt Klaver saa jeg kunde fortsaete med min kørsel. Men det gik ikke ret laenge saa braekkede jeg et ben, til et Motor Cross, i Naestved. Saa var det løb kørt. Saa her  besluttede  jeg mig til at gaa tilbage  til  Landevejen igen. Men først giftede jeg mig med min folovede Inge Pedersen, som jeg i forvejen  skyldte  et nyt Klaver, Saa vi giftede us  den 22  December 1956.  Efter  bryllupet gik jeg for alvor igang  med  traeningen   hele vinteren. Jeg fortrød  jeg  holdt up med cykelløb og traenin dengang. At forsøge et Come Back, er ikke saa nemt, det tar en del mere traening, men saa maa man arbejde saa meget mere. Men min form begyndte at komme igen. Denne gang kom jeg til køre paa en Hemlet cykel der var bygget i København, men fik den ikke for tidligt sommer. Men jeg traening hele vinteren paa min turist cykle.

Jeg fortsatte i A-klassen, og skulde køre Semplexløbet i København Sammen med Palle Lykke. Men et par dage før fik jeg massage paa benene men der blev noget galdt. For der brød somme infection ud paa den lovere venstre ben muskel, jeg lod det vaere men det blev vaere. Dagen før kom Palle Lykke, og hans Foraeldre og hentede us i ders vogn. Da vi var paa faergen over storbaelt, blev Palle og jeg enige om at køre in paa Bispebjerg Sygehus for at faa noget for det men de beholde mig. Saa Palle maatte køre løbet selv. De fik midt ben i orden igen der var gaaet blodforgiftning i benet. Jeg kom tilbage til Odense. Og fortsatte med min kørsel. Men i midt naeeste løb paa Sjaelland var vi 6m rytter der styrted hvor jeg braekkede midt haandrodsben. Og fortsatte med min kørsel. Men i midt naeeste løb paa Sjaelland var vi 6 rytter der styrted hvor jeg braekkede midt haandrodsben. Og endte up med armen i gibs, som blev skiftedt et par gange ødelagt af regnen. Jeg deltog i et løb til i København hvor jeg ende op paa en ottenplads hvor der deltog ca 120 ryttere. Naeste løb var, Gludenflorløbet i Odense. Der blev vendet af en god ven of mig, Knud Erik Johansen, fra Fyns Cykel Ring. Jeg selv kom ind som nr, 4 samme tid. To uger senere kom jeg af med gibsen. Men saa kom et andet handicap, et brev fra Canada hvor min familie offret mig et arbejde derover. Jeg tog offret rejste derover, allene for min kone ventede sig vores første barn. Som blev en datter Yvonne. Men efter 3 maaneder derover rejste, jeg hjem igen.

Jeg begyndte at arbejde i min Stedfader's foretning med Central og Fjernvarme. Og inden for di naeste 6, aar havde vi faaet en dreng Kent, og 2 døtre Connie og Susanne. Men jeg fortsatte ogsaa med min jagt igen baade Land og Strand eg havde en god ven Evald Madsen vi havde en del god jagt sammen forskellige stedar pass Fyn og god jagt. Foruden kom jeg ned til Tybring Skovene, en god ven, fra motorsporten. Rulolf Lisberg, han havde en meget fin jagt. Dengang havde  jeg  en riftig god Jagthund, det var en Tysk Rughaar vi kaldte ham  Dino. Jeg købte den som  hvalp  og traenede den op til en dygtig  jagthund. Da tiden kom hvorvi  skulde  rejse til Canada. Lavede en dejlig  afskedsfest for us før virejste. Vi rejste fordi vi mende det var en bedre  fremti for vores fire børn. Vi hold meget af Danmark, derfor var det ikke nemt at sige farvel til famile og venner. Som vi siger født Dansker altid Dansker.

Nu boer vi her i Canada, men holder meget kontakt med venner derhjemme blandt andet, vores tidliger Landsholdmaalmand fra Odense, Boldtklub, Finn Sterebo. Hvor jeg faar mange Sports nyheder fra og som har en sønesøn Rasmus, som køre for Cykling Odense's Team Energi Fyn, Selv Finn Sterebo holder sig i vigør, og som køre motionkørsel med former klubkammerater fra F.C.R. Knud Erik Johansen og Leif Sørenson. Samt ser jeg nyheder over internt fra Fyens Stifstidende naesten hver dag. For jer unge Cykelrytter derude Bane eller Landevejen, nyd strabasserne. Traening saavel Cykelløbene. Men det er somme of de bedste tider i jeres ungdomsaar Traein godt og fornuftigt. Det giver resultader. Jeg blev aldrig Dansk mester eller Verdensmester. Og vi brugte aldrig doping eller substances, some nogle gøre i dagens sport. Vi kunde vinne uden. Vi traenede no get mere det gav resultadt.

Ud af min 49, Cykelløb i Danmark er mine resultader her fra nub scrapbook avisudklib billeder m,m,ialt.

31- Førsteplasser 8- Anden 3- Tredie 3- Fjerde 1- Ottende 2- Styrt 1- Pungteringer

Vi lever godt her i Canada, og jeg havde en god forrentning, men har ogsaa haft et slemt unheld i et construction arbejde hvor vi arbejde, blev jeg ramt af et søm fra en Sømgund der skød 75mm søm og blev ramt i venstre oje. Som pennetrede midt oje, selv efter 4 opationer paa Toronto Sygehus men de kude ikke bringe midt syn tilbage. Men jeg at leve med det.

Vi levede herover i 15 aar for vi begynde at rejse hjem till Danmark hvert aar, og besøgte famillie of venner det gjorde vi up til 1996 hvor jeg snakkede med Ib Vagan Hansen for siste gang ude paa Cykelbanen desvaerge. Der er en del Cykelrytterne der ogsaa er gaaet bort fra de aarekker.

Min forretning herover laa ikke lagt fra Toronto, foruden, vi arbejdet her i Ontario vi ogsaa arbejdet i den Canadiske Arctic, hvor vi lavede Centralvarme i de nyde huse for Inuit, Northvest Territories, Spence Bay, Holman Island, Povungnituq, Iqualuik, Pangnirtung on Baffin Island. Foruden midt arbejde dyrkede jeg ogsaa Pistoskyding og var medlem af Burlington Riffel og Pistol Club. Samt Hamilton Wentworth Pisto Club. Efter det første aar blev jeg clubmester. Og kom paa Ontario Holdet. Hvor vi gegyndte a rejste rundt i landet.

In 1985, i Quebec Skød vi de Canadiske mester skaber i Pistolskydning hvor jeg vand Centerfires, Materclassen. Og tog et spot paa Landsholdet, hvor vi er 4 mand i hverclasse. I 1986 vil Verdensmesterskaberne blive hold i Soul, Osttyskland. Hvor kun 2 ,amd o jver classe gaar over. Saa gol turen til Dallas,  Texas. Hvor in skød udtaelse til 2 mands holdet hvord jeg var paa. Jeg blev  ikke W.M. Mester menfik en god placering og havde  den fornøjelse at møde det Danske Skydehold saa vi havde en del  at  snakke  om,  samt  deres holdleder var  fra  Korup    ved Hojbjerg. Efter Mester-kaberne rejste vi tilbage til Canada og fortesatte at rejse rund i North America til skydekokurenser. Men dag kunde jeg maerke jeg fik et problem med midt hjerte.

Saa jeg vendt til vores Dokter, der fortalte mig at det var tiden at tage det lidt med ro, saa efter et stykke tid, blev vi enige om at saelge vores Hus og forrentning. Og flytte op til vores sommerhus der ligger 300 kilometer north of Toronto ved eb sø der kaldes Kennisis Lake, og Byen. Kaldes Haliburton Highlands og legger i smukke omgivelser. Skove søer og bakket terrain flere Sports Camps. Men nu kom vi igang med at bygge vores sommhus til helaars bevoelse. I flere aar skrev vi sammen med Mogens (Monberg) Rasmussen. Og hans kone  Bente, fra Odense Cykel- bane. Samt kom de herover efter et aar paa ferie i 2 uger hvor vi davde en god tid sammen. Monberg,Inge-Kone,Bente,og Mi

Efter nogle aar solgte vi og rejste til Vancouver Island købte et hus boede der et aars. Men vi vilde tilbagetil Haliburton igen. Saa vi sogte igen. Men før vi rejste tilbage til Ontario upsøgte jeg Ove Rasmussen fra Odense Cykelbane fandt Ove saa der blev vi hel dag, vi snakkede selfølgelig mest Cykling. Efter en god dage rejste vi tilbage til Haliburton. Købte et landsted med 7 tønner land til mest skov og udsigt over en sø der kaldes Grass Lake. Hvor vi nyder livet og køre paa vores Cykler et par gange om ugen vi har et par diglige Landevejscykler men min er ikke saa hurtig som i gamle dage. Men holder blodomlødet i orden. Naar jeg Cykler allene gaa tankerne hjem til den Denske Landeveje.

Jeg har ogsaa drevet meget herover til en dag hvor jeg lovede min Kone at holde up saa det gjorde jeg. Men i de aar jeg drev Jagt havde jeg nedlagt 3 Moose (Elg), en tyr, 2 køer, og 2 Sortbjørne, 4 Whietail Dyr der er 2 gange store som vores Raadyr derhjemme, samt en graa Algonquin Ulv, Aender, Gaes, Snehare m.m.

Slutningen paa min lille livshistorie vil jeg nød alt hvad jeg gik ind for, jeg havde en god tid da jeg kørte motorløb men fortrød. Jeg blev vaek fra min cykelløb, dengang da jeg var godt igang og var i nogenlunde i god form. Jeg var vaek ca 3 aar fra cykling. Det er for laenge.

Men nu er det tiden at taenke paa noge andet. En tid der er gaaet godt, kommer ikke daarligt tilbage. Nu nyder vi livet paa en anden maade Min Kone Inge og jeg har vaeret gift i 55 aar er raske arbejker godt i haven tager un og fisker ørder en gang immellum, som Cykler et par gange om ugen. Vores 3 døtre boer alle tre i ontario kun vores oldes datter Yvonne er gift. Vores søn arbejder og boer uppe i Alaska.

I aar runner jeg de 80's og det lille spejl paa vaegen ser ikke ud som det plejer at vaere. Men jeg følger godt tak til den 2 hjult cykel. Jeg vil slutte min lille livshistorie. Med at sige til jer der tramper i pedalerne landevejen samt markvejene i regn og blaest i medvind eller modvind samt sommerdage solen starr højt paa himlen kornet paa marken bølger sig i blaesten og laerken synger for dig,er der ret meget der kan erstatte denne fornøelse.

"Med alt godt fremover fra en gammel kammrat, Mogens Solvang"