Korouoma

Korouoma is about 30 km long, few hundred metres wide and up to 130 m deep canyon at Posio, Finland. The entire area is a natural reserve. At the bottom of the canyon there's Korojoki River, which ends up to Kemijoki River. There are plenty of species in varied nature of Korouoma. Some of species found are rare. Korouoma offers great opportunities for hiking, watching the nature, fishing and reviewing the cultural history of usage of nature at the area.

Korouoma is fairly popular hiking area. There is a marked hiking path at the bottom of the Korouoma and several fireplaces, huts and cabins. Finnish Administration of Forests takes care of the routes and hiking related infrastructure there.

Part of Korouoma's distinctive nature are the cliffs both sides of it, where several streams freeze during the winter forming huge ice formations. Because of these ice formations Korouoma is known as the best ice climbing location in Finland. There are some climbing routes that can be used during the summer time as well.

There are signs pointing to Korouoma from Rovaniemi–Posio road (main road 81).

History
There are signs of human settlement in the area from as early as in the late 19th century. The area’s forests have been utilised for hundreds of years and the River Korojoki and its tributaries have been log floating routes. Signs of log floating are visible at the River Kurttajoki in the Koivuköngäs area. Other signs are the remains of an old loggers´ lean-to shelter by the trail leading down from Saukkovaara Hill and the remnants of an old log floating flume halfway down the River Korojoki.

The area’s farmers have taken their cattle and sheep to graze in the natural meadows at the bottom of the valley. The grass in these meadows was also sometimes mowed, stored in barns and used as feed for livestock. Bears and eagles tended to prey on sheep. The foundations of old barns can still be found on the river bank. Some of the natural meadows and barns are to be restored so that future generations will be able to see them as well.

Nature
At the centre of Korouoma the fracture valley forms a gorge which has worn down and become much deeper than the surrounding terrain. The walls of the gorge are cliff faces which are tens of metres high and extremely steep. Small streams which cascade down the cliff faces freeze into icy water falls during winter. They stay frozen till late spring.

The River Korojoki meanders and twists at the bottom of the canyon flowing towards the northwest. Its banks are lined by lush flood meadows and herb-rich forests. The vegetation in the northern part of the valley is lusher than in other parts of the valley indicating that the soil is calcareous. On the other hand moderately dry and dry pine mineral soil forests are the typical vegetation type in the Lapiosalmi area. The terrain around the valley is varied, marked by hilly terrain and covered with old-growth forest. Between hills there are aapa bogs and spruce-covered hanging bogs characteristic of Northern Ostrobothnia. <!--To be translated or searched for referenceable text

Geology
Korouoma sijaitsee Posion ja Ranuan kuntien rajalla. Se on noin 30 kilometriä pitkä ruhjelaakso ja kulkee luode-kaakkosuunnassa. Korouoma sijaitsee keskellä satoja miljoonia vuosia vanhaa kallioperän ruhjevyöhykettä, joka kulkee Rovaniemeltä Kemijokilaaksoa pitkin Auttiin ja Auttikönkäälle ja sieltä Kuusamoon.

Korouoman keskipaikkeilla kanjoni on syvimmillään 100 - 130 metriä ympäröivän maaston alapuolella. Kanjonin seinämät ovat paikoin lähes pystysuoria ja useita kymmeniä metrejä korkeita. Jyrkänteiltä laskevat pienet purot jäätyvät talvisin jääputouksiksi, jotka säilyvät sulamatta kevääseen. Korouoman pohja on melko tasainen ja leveydeltään noin 200 - 500 metriä. Pohjan keskellä on kapea Korojoki, joka virtaa kohti luodetta. Pohja on osittain soistunut.

Korouoman tyypillinen kivilaji on karkeahko punainen graniitti, joka rakoilee paljon. Rotkon reinoilla on paljon lohkeilleita paaseja. Graniitti sisältää paljon gneissimäisiä, graniittiutuneita kohtia. Alueen kaakkoispäässä on paremmin säilyviä sedimenttikiviä, kuten kiilleliusketta ja kvartsiittia.

Rotkolaakson pohjalla virtaa luoteeseen kapea ja mutkainen Korojoki, jonka rannoilla on paikoin reheviä tulvaniittyjä ja lehtomaisia metsiä. Kanjonin pohjoisosissa kasvillisuus on selvästi rehevämpää ilmentäen maaperän kalkkipitoisuutta. Lapiosalmen seudulle ovat tyypillisiä kuivahkojen ja kuivien kankaiden mäntymetsät. Korouoman kanjonin ympäristössä maasto on vaihtelevaa vanhojen metsien peittämää vaaramaisemaa. Vaarojen välisissä notkoissa on Perä-Pohjolalle luonteenomaisia aapasoita sekä kuusikkoisia rinnesoita.

Eläimistö
Korouoman linnusto on pääasiassa metsälajistoa. Alueen lajimääräksi on saatu 62, mutta tästä luvusta puuttuu esim. vesilintulajeja sekä paikallisesti esiintyvää harvalukuista lajistoa.

Harvinaisin petolintu, joka pesii alueella, on huuhkaja. Myös piekanan pesinnästä on havaintoja. Erikoisuus Korouomassa on räystäspääskyn kalliopesintä. Alueella on mahdollisuus nähdä maakotka.

Korouoman kanjonissa on hyvät ravintoalueet hirvelle, jonka talvehtimisalueitakin on seudulla. Alueella tavataan kolme silmälläpidettäväksi luokiteltua nisäkäslajia. Ilveksestä on havaintoja ja saukon tiedetään elävän Korojoen ympäristössä. Alueella tavataan säännöllisesti karhu.

Korouoman alueen luontaiseen kalastoon kuuluvat taimen, purotaimen, harjus, siika, hauki, ahven, made, särki ja kiiski. Virkistyskalastusvesiin on istutettu pyyntikokoista kirjolohta, taimenta ja harmaanieriää eli kanadannieriää sekä harjuksen ja siian pienpoikasia.

Alueelta on kartoituksessa löydetty kaksi uhanalaista kovakuoriaislajia ja yhdeksän silmälläpidettävää kovakuoriaislajia, esimerkiksi idänlahopoukko ja sysipimikkä. Korouoman alueelta on havaittu seitsemän päiväperhoslajia, esimerkiksi suokeltaperhonen ja pursuhopeatäplä. Kartoituksessa havaittu lajimäärä on kuitenkin alhainen ja löydetystä lajistosta puuttuu monia hyvin tavallisia lajeja, joita on aikaisempina vuosina havaittu runsaasti Etelä- ja Keski-Lapissa.

Plantation
Rotkolaaksossa on selvästi ympäristöstä poikkeava ilmasto, jolla on myös vaikutuksensa kasvillisuuteen. Valoisilla ja lämpillä koillisrinteillä sekä puronotkoissa on reheviä lehtoja, joissa on eteläistä lajistoa esim. kivikkoalvejuuri ja lehtomatara. Etelän ja lounaan puoleisten pahtojen ilmasto on viileämpi. Lumi viipyy varjoisilla kallioilla ja painanteissa pitkälle kevääseen. Kallioilla kasvaa pohjoista lajistoa: kalliokynsimö, pahtarikko ja tunturikiviyrtti. Harvinaista itäistä lajistoa edustaa myyränporras ja levinneisyydeltään pohjoiseen painottuva itäinen lehtolaji punakonnanmarja.

Kääväkäslajistoa on Korouoman-Jäniskairan alueella selvitetty mm. vanhojen metsien inventoinnin yhteydessä. Alueelta on löydetty yhteensä 21 uhanalaiseksi luokiteltua kääväkäslajia. Korouoman alueelta on löydetty 78 kääpälajia.

Valtaosa Korouoman metsistä on kuivia mäntykankaita. Laajamuotoinen, isojen ja vanhojen mäntyjen ja kelojen poiminta on kuitenkin verottanut kääpälajistoa. Erityisesti kalkkikäävän yksi ainoa löytö vuonna 2001 tehdyssä selvityksessä tuntui vähältä mäntymetsien laajuuteen verrattuna. Myös liekokääpää, erakkokääpää, kituhaprakääpää, harsukääpää ja hentohaprakääpää on alueella paljon odotettua vähemmän.

Yleisiä sen sijaan ovat pienehköissä mäntymaapuissa, latvuksien jätteissä ja hajoavassa mäntykarikkeessa menestyvät lajit, kuten katko- ja kelokääpä, riekonkääpä, sirppikääpä ja karikekääpä. -->

Climbing
There are at least seven named ice falls, most of them offering multiple routes, which are graded roughly between WI3 and WI6. The most obvious of these falls is the 1) Brown River (WI4/WI5), which is visible from the camping place at the bottom of Korouoma. Brown River is the highest of the falls, having up to 50 meters of ice suitable for climbing. Going up stream (left) from Brown River, one encounters 2) Mammoth (WI3), 3) Charlie (WI3/WI4), 4) Way of the Wind (WI3+/WI4) and Northern Lights (WI3+). Going down (right) from the Brown River, there’s 5) Monk cave (WI5+/WI6), which is pretty close, and then 6) Angel Fall (WI3) and 7) Wolf’s teeth, which both are much further down the Korouoma. Except for Monk Cave all of these falls are on the south side of the Koro River.

In addition to these there are several such falls, that don't necessarily have names and might not be there every year.

Though Korouoma is especially known for its ice climbing, there are plenty of cliffs to be climbed throughout the year.